Справа № 750/2662/26 	Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В. 	
Провадження № 33/4823/636/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Гуренко М.О., в режимі відеоконференції, за участю захисника Кубрак Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кубрак Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2026 року щодо притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Судом першої інстанції встановлено, 01.03.2026 о 21 год. 25 хв. ОСОБА_2 по вул. Курсанта Єськова, 14-Б, у м. Чернігові, керував транспортним засобом Lexus IS 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу DragerAlcotest 7510 ARLM-0352, результат огляду позитивний, становить 0.71‰. 
01.03.2026 о 21 год. 25 хв. ОСОБА_1 по вул. Курсанта Єськова, 14-Б, у м. Чернігові, керував транспортним засобом Lexus IS 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши правопорушення повторно протягом року.
Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603848 від 01.03.2026 ОСОБА_1 01.03.2026 о 19 год. 00 хв. по вул. Стрілецькій, 104, у м. Чернігові, керував транспортним засобом Lexus IS 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603836 від 01.03.2026, ОСОБА_1 01.03.2026 о 19 год. 00 хв., будучи причетним до дорожньо-транспортної по вул. Стрілецькій, 104, у м. Чернігові, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду у встановленому законом порядку; зі згоди водія у встановленому законом порядку проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатом продуття приладу DragerAlkotest, ARLM-0352, виявлено алкоголь у повітрі, що ним видихається, – 0.71‰.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Кубрак Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2026 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Кубрак Ю.В. її підтримала. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права та без повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи. Вказує, що суд дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 . Зазначає, що висновки суду не ґрунтуються на достатніх і беззаперечних доказах, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Подала додаткові пояснення та доповнення до апеляційної скарги після надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Кубрак Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відпловідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, таким чином в рамках постанови за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції в повному обсязі дотримано вказаних вимог закону.
Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).
За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603836 від 01.03.2026, ОСОБА_1 01.03.2026 о 19 год. 00 хв., будучи причетним до дорожньо-транспортної події по вул. Стрілецькій, 104, у м. Чернігові, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду у встановленому законом порядку; зі згоди водія у встановленому законом порядку проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатом продуття приладу DragerAlkotest, ARLM-0352, виявлено алкоголь у повітрі, що ним видихається, – 0.71‰.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603829 від 01.03.2026, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чеком приладу DragerAlkotest 7510, прилад ARML-0352, від 01.03.2026, згідно з яким за результатом тестування у ОСОБА_1 виявлено алкоголь у повітрі, що ним видихається, – 0.71‰;-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук; огляд проведено за допомогою приладу ARLM-0352, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 позитивний, становить 0.71‰, з яким останній був згоден, про що свідчить підпис у відповідній графі акта огляду; копією декларації про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів та копією сертифіката про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів, згідно з якими газоаналізатор DragerAlkotest 7510 відповідає вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою КМУ№ 753 від 02.10.2013; відомостями про сервісне обслуговування приладу DragerAlkotest 7510, заводський номер ARLM-0352, згідно з якими останню повірку приладу здійснено 20.05.2025, дата наступної повірки – 20.05.2026;-копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM056010325, чинне до 20.05.2026, згідно з яким газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alkotest7510, заводський номер ARLM-0352, виробник «DragerSafetyAg&Co&KgaA», Німеччина, за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.
Відповідно до ст. 335 КПК України в разі, якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Так, з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Суд не вбачає підстав для застосування за аналогією закону норм КПК України щодо підстав для зупинення судового провадження щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні, оскільки присутність особи обвинуваченого в судовому розгляді саме кримінальних проваджень є обов`язковою.
Також слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не був позбавлений можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, крім того його інтереси в цій справі представляє адвокат Кубрак Ю.В., тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.
Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження в цій справі.
При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи захисника, які стосуються того, що оскільки ОСОБА_3 є військовослужбовцем ЗСУ, то мав бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до положень ч. 9 ст. 266-1 КУпАП.
Відповідно до статті 15 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Крім зазначених у частині 1 цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно з частинами 2, 3 статті 266-1 КУпАП, передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто ст. 266-1 КУпАП на яку посилається скаржник застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання ОСОБА_3 військового обов`язку під час його зупинки та огляду судам не надано, а отже вказане не свідчить про порушення поліцейськими умов проведення огляду.
Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника щодо неможливості застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними у зв`язку з тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності такого права не мала.
Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або за систематичне порушення порядку користування цим правом.
При накладенні стягнення суд повинен дотримуватися вимог ст.33 КУпАП та враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, при обранні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, судом було враховано дані, на які, в тому числі, посилається захисник, а саме, дані про особу ОСОБА_1 та обставини справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для виключення з резолютивної частини постанови призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Переглянуті під час судового засідання апеляційного суду відеозаписи підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, із зафіксованого на відео вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про вживання ним пива після дорожньо-транспортної пригоди, а також погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Drager».
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_3 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова місцевого суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката Кубрак Ю.В. про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби -відмовити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кубрак Ю.В. в інтересах ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає. 

Суддя	М. О. Гуренко