Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 335/2550/26
Провадження № 2/332/2662/26
Заочне рішення
Іменем України

09 вересня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді:    Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання:  Дубачовій А.А.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.08.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 93653175 шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору, відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком до 17.11.2021 зі сплатою процентів в розмірі 2 % на день під час пільгового періоду з 19.08.2021 по 08.09.2021 (20 календарних днів) та 3 % на день під час стандартного періоду з 09.09.2021 по 17.11.2021 (70 календарних днів), за користування кредитними коштами.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений Договір факторингу № 01092025/1, за яким ТОВ «ФК «Ірбіс» відступило ТОВ «ФК «Позика» право вимоги за кредитним договором до відповідача.
Позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 35 000,00 грн, судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Ухвалою суду від 24.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Представник позивача у позові зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. Крім того, про розгляд справи остання повідомлялась шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті суду, адже адреса її зареєстрованого місця проживання розташована у м. Пологи Пологівського району Запорізької області, що наразі є тимчасово окупованою територією України, листування з якою не ведеться. Повідомлення про судові засідання розміщувалися в порядку, передбаченому п. 19 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
19.08.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 93653175, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком до 17.11.2021 зі сплатою процентів в розмірі 2 % на день під час пільгового періоду з 19.08.2021 по 08.09.2021 (20 календарних днів) та 3 % на день під час стандартного періоду з 09.09.2021 по 17.11.2021 (70 календарних днів), за користування кредитними коштами (а.с. 20-26).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника 613393, що відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач була ідентифікована в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, що підтверджується довідкою від 01.09.2025 (а.с. 16).
ТОВ «ФК «Ірбіс» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачеві грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується листом сервісу онлайн платежів iPay.ua від 23.10.2025 та інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду від 19.05.2026, а також відображено у розрахунку заборгованості (а.с. 33, 37-38, 100-101).
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений Договір факторингу № 01092025/1, за яким ТОВ «ФК «Ірбіс» відступило ТОВ «ФК «Позика» право вимоги за кредитним договором до відповідача (а.с. 27-29).
Вказане також підтверджується копією витягу з реєстру боржників до Договору факторингу (а.с. 14).
Станом на день звернення до суду, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, всупереч умовам договору, Закону України «Про споживче кредитування» та статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, станом на 17.11.2021 вона має заборгованість в загальному розмірі 35 000,00 грн, що складається з наступного: 10 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 25 000,00 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 37-38).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1-2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Разом з цим, згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, що жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 662,40 грн, адже вимоги позивача задоволені у повному обсязі.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано належним чином засвідчені копії: договору про надання правової допомоги № 39493634/03, укладеного 02.01.2026 між ТОВ «ФК «Позика» та ФОП ОСОБА_2 ; додаткової угоди від 16.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2026; детального опису робіт на загальну суму 5 500,00 грн; акта надання послуг від 16.02.2026 на загальну суму 5 500,00 грн; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 ; посвідчення адвоката Горобей Р.Г.
Відповідач не подала жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Вказане узгоджується з правової позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 13.03.2025 в рамках справи № 275/150/22.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

Ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцерозташування: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ 39493634, рахунок НОМЕР_1 в ПуАТ «КБ «Акорд Банк», МФО 380634) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за Кредитним договором № 93653175 від 19.08.2021 в розмірі 35 000,00 грн, судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя          О.С. Яцун