Справа № 724/1093/26 	
Провадження № 2-а/724/36/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026р. м. Хотин
Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
за участю секретаря судового засідання: Шуть Х.В.
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача: Беціан М.О.
представника відповідача: Гроссу Д.М.
розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області старший лейтенант поліції Никифорчук Олександр Дмитрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
08.04.2026 р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області старший лейтенант поліції Никифорчук Олександр Дмитрович про скасування постанови серії ЕГА №2000034 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 28.03.2026 р. в інтересах своїх дітей звернулася до ЦНАПу м. Хотин для реєстрації права власності на земельну ділянку. В свою чергу державний реєстратор Заплітна О.М. повідомила, що в Державному реєстрі та паперових носіях наявна помилка щодо місця знаходження ділянки, оскільки в реєстрі вона зареєстрована за іншою адресою. В зв`язку з чим, реєстратор відмовила у прийнятті документів для реєстрації, чим породився конфлікт. Задля захисту своїх прав, ОСОБА_1 здійснила виклик поліції за номером «102». В подальшому, інспектор відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного управління національної поліції у Чернівецькій області старший лейтенант поліції Никифорчук О.Д. виніс постанову ЕГА №2000034 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.
ОСОБА_1 з постановою не погоджується, вважає її протиправною через відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП та просить суд скасувати постанову серії ЕГА №2000034 від 28.03.2026, яка була винесена в особі старший лейтенант поліції Никифорчук О.Д. у справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 850 грн. 00 коп. через відсутність події та складу адміністративного правопорушення в її діях.
13.04.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів та виклик свідків, в якому вона просить витребувати в Центру надання адміністративних послуг м. Хотин відеозаписи з відеокамер входу в приміщення холу, відеозапис над робочим столом реєстратора ОСОБА_6 та відеозапис робочого місця адміністратора ОСОБА_2 за період з 07:55 год. по 10:30 год. Окрім того, просила витребувати у Центру надання адміністративних послуг м. Хотин інформацію про реєстрацію звернень, копії заяв та квитанції про оплату послуг задля яких було здійснено звернення. Окрім того, клопотала про виклик свідків в судове засідання.
В судовому засіданні позивачка на задоволенні вказаного клопотання не наполягала, а тому воно залишено судом без розгляду.
Також, 13.04.2026 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення письмових доказів до матеріалів справи, а саме: 
- письмові пояснення ОСОБА_3 , де остання пояснює, що 27.03.2026 року була присутня о 08:48 год. з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в установі ЦНАП з метою проведення реєстраційних дій щодо земельної ділянки. В ході розмови виник конфлікт через розбіжність в документах. Виклик поліції був здійснений через відмову працівників ЦНАП виконувати свої обов`язки. Вказує, що працівник поліції не оголошував постанову в їх присутності та не пропонував її підписати;
- письмові пояснення ОСОБА_4 , які є аналогічними поясненням ОСОБА_3 
14.04.2026 року від представника заявника Гроссу Дмитра Михайловича надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху та без розгляду. Вважає, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 160, 161 КАС, а саме те, що позивачка в позовній заяві не вказала власний ідентифікаційний номер, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в себе та інших учасників справи, не зазначено інформацію про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також неправильно вказано повне найменування відповідача.
В задоволенні вказаної заяви судом відмовлено, оскільки судом самостійно отримано витяг з Єдиного демографічного реєстру щодо РНОКПП позивачки та її зареєстрованого місця проживання, при цьому позивачка в судовому засіданні в усній формі підтвердила, що не зверталася з таким самим позовом та з тих самих підстав до суду.
14.04.2026 року від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення доказів, а саме: скарга на протиправні дії працівників поліції та скасування постанови серії ЕГА №2000034; запит до ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Кушніра С.В. на отримання публічної інформації; заява - запит начальнику ГУНП в Чернівецькій області;дублікат квитанції про сплату за послуги.
15.04.2026 року на адресу суду від представника заявника Гроссу Д.М. надійшло заперечення на клопотання від 13.04.2026 року про доручення до матеріалів справи письмових пояснень свідків. Вважає, що вказані пояснення не є належними доказами в справі, оскільки вказані особи в судовому засіданні не допитувалися та не попереджались про кримінальну відповідальність, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом невинуватості. Крім того, вважає, що дані особи є зацікавленими, оскільки перебувають в родинних відносинах з позивачкою та не можуть бути допитані в судовому засіданні в якості свідків.
15.04.2026 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про доручення доказів, а саме доповнення до скарги від 03.04.2026року; скрін-копія доповнення до скарги; скрін-копія заяви - запиту від 09.04.2026р.; фото термінала обслуговування з датою отримання фінансових чеків; скрін телефонного дзвінка з відділення поліції №2 про запрошення на ознайомлення з матеріалами.
16.04.2026 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення, де позивачка вказує на те, що в матеріалах справи відсутній протокол поліцейського Никифорчука О.Д., в її присутності протокол не складався, позивачка його не підписувала, а тому вважає що це унеможливлює розгляд справи, оскільки відсутня сама підстава для порушення провадження.
17.04.2026 р. на адресу суду від позивачки надійшло клопотання про закриття справи на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи дане клопотання, посилається на те, що в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення, що унеможливлює розгляд справи по суті. Також відсутні будь які докази вчинення правопорушення, надані працівниками поліції. Також, в заяві від 17.04.2026 року доповнюючи клопотання про закриття справи просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 2000034 від 27.03.2026 року, провадження у справі закрити.
20.04.2026 р. від представника ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що позивачка дійсно здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, оскільки по прибутті наряду поліції до місця події, з`ясувавши всі обставини, оцінивши докази, поліцейський Никифорчук О.Д. прийняв рішення в порядку ст. 222, 268-279, 283 КУпАП притягнути позивачку до адміністративної відповідальності та виніс постанову за ст. 183 КУпАП серії ЕГА №2000034, копію якої було надіслано позивачці поштовим зв`язком. Також у відзиві зазначає, що до компетенції працівників поліції не належить вирішення спорів громадян у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, натомість позивачка здійснила виклик поліції для надання їй допомоги, яка фактично не відноситься до повноважень поліції. Окрім того, відхиляє доводи позивачки щодо вибіркової відео фіксації поліцейським Никифорчуком О.Д. події, оскільки станом на дату подання позовної заяви позивачка ще не знайомилась з матеріалами справи та з відеозаписом з бодікамер поліцейського, а тому її висновки щодо вибірковості здійснення відео зйомки поліцейським є надуманими, що слід трактувати як припущення. Також вказує, що звернення позивачки на лінію «102» підтверджується аудіо записом повідомлення позивачки на лінію «102», інформацією з Інформаційного порталу Національної поліції України, а також відеозаписом з бодікамери поліцейського Никифорчука О.Д.
21.04.2026 року надійшло клопотання від ОСОБА_1 про ідентифікацію учасників та витребування доказів, де просить долучити копії паспортів та витяги про реєстрацію місця проживання позивачки та власників майна. Також просить витребувати у ГУНП в Чернівецькій області аудіо запис виклику на лінію «102» від 27.03.2026р., який здійснений ОСОБА_1 з номеру телефону НОМЕР_1 .
21.04.2026 р. представником ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. було подане заперечення на клопотання позивачки від 15.04.2026 р., де він зазначає, що всі докази повинні бути подані разом із позовною заявою, докази не подані у встановлений законом строк до розгляду не приймаються. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання позивачки від 15.04.2026 р. про доручення доказів до матеріалів справи.
24.04.2026 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, обґрунтовуючи зазначає, що дії поліції щодо приховування мотивувальної частини її дзвінка спрямовані на штучне створення вигляду «безпідставності» виклику. Оскільки помилка в адресі реально існувала і була виправлена державним органом лише після її активних дій щодо захисту своїх прав.
28.04.2026 року від представника заявника Гроссу Д.М. надійшло заперечення на клопотання позивачки від 17.04.2026 р. про закриття провадження у справі, вважає, що відсутні підстави для його закриття. Також щодо «уточненого клопотання» позивача, відповідач посилається на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог.
30.04.2026 року на адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідків та витребування повного відеозапису.
В задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки позивачкою не підтверджено, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним. Щодо виклику свідків, то позивачка не наполягала на його задоволенні, а тому суд залишив його без розгляду.
01.05.2026р. надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 щодо обставин справи та правового обґрунтування позову, де просить визнати дії поліції щодо накладення штрафу незаконним та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.
08.05.2026р від ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.
13.07.2026р. на адресу суду надійшли письмові заперечення позивачки, де остання стверджує, що виклик працівників поліції не був завідомо неправдивим, а справжньою причиною конфлікту та виклику поліції стала спроба посадових осіб ЦНАПу вчинити дії з ознаками службового підроблення. Також вважає, відповідачем було здійснено фальсифікацію та технічне втручання у відеодокази, оскільки виклик на лінію 102 було здійснено о 08:47, розмова з диспетчером тривала 1хв. 49 сек., а запис бодікамери поліцейського розпочався о 09:10:02. Звертає увагу, що відбулося стороннє редагування файлу, а відеозапис не містить відмови позивачки від отримання постанови.
Крім того, 15.07.2026р. на адресу суду надійшло клопотання позивачки про доручення додаткових доказів до матеріалів справи.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. При цьому пояснила, що не мала умислу здійснювати неправдивий виклик поліції, оскільки це була вимушена дія, так я к працівники ЦНАПу відмовилися видавати її дітям Витяг з ДЗК, аргументуючи тим, що в базі помилка щодо адреси земельної ділянки. Вважаючи, що саме співробітники ЦНАПу мають безпосередній доступ до електронної бази та можуть виправити допущені помилки наполягала, що видали відповідний Витяг. Однак їй було відмовлено в усній формі, а тому вона змушена була викликати поліцію. Лише по приїзду поліції та за їхньою вказівкою працівники ЦНАПу здійснили виправлення і в подальшому видали Витяг. Тому саме виклик поліції змусив працівників ЦНАПу виконати свої обов`язки. Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП пояснює, що розгляд її відбувся з порушенням вимог чинного законодавства, при цьому за результатами розгляду їй постанову поліцейський не вручив, а сказав, що вона її отримає поштою.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та пояснила, що наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить в собі відомостей про технічний засіб яким було здійснено відеофіксацію правопорушення. Крім того, рапорт працівника поліції не може бути доказом по справі, оскільки є службовим документом та відображає лише суб`єктивне сприйняття працівником поліції певних обставин. Також відповідачем не було забезпечено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема не були встановленні дані про особу позивачки, зокрема, що вона є особою з інвалідністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов та в інших заявах по суті справи. Зокрема зазначає, що відповідно до диспозиції ст. 222 КУпАП чітко вбачається, що поліцейський мав право розглядати справу відносно позивачки та винести оскаржувану постанову. Крім того, необґрунтованими є доводи позивачки про порушення її права на захист, а відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя.
Щодо заявлених судових витрат, пояснює, що такі не були неминучими та необхідними в даній ситуації, що свідчить про штучне та безпідставне створення витрат з метою подальшої їхньої компенсації за рахунок бюджетних коштів. Так, 30.03.2026р. (до подання позовної заяви до суду) позивачкою було зареєстровано електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Враховуючи вимоги ст. 18 КАС позивачка була зобов`язана направляти документи до суду та відповідачу саме за допомогою вказаної системи в електронній формі. Однак остання направляла все поштовим зв`язком на власний розсуд, а тому понесені нею витрати не підлягають відшкодуванню.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 17.04.2026р. Запропоновано відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України, подати до 17.04.2026р. відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
27.03.2026р. ОСОБА_1 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Хотинської міської ради з проханням видати відомості з ДЗК у формі Витягу з ДЗК на земельну ділянку площею 0,3095 га, власниками якої є її повнолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що останні написали відповідні заяви.
Зі змісту талону-повідомлення єдиного обліку №3454 про прийняття і реєстрацію заяви, яка надійшла 27.03.2026р. о 08:48 год. на лінію 102 від ОСОБА_1 вбачається, що заявниця просить допомоги поліції, так як виник конфлікт з працівниками ЦНАП, які відмовляються надати їй необхідні документи. Виїздом на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме повідомила про факт якого не було, у зв`язку з чим на неї було складено постанову за ст. 183 КУпАП.
Зазначені відомості також містяться в єдиному обліку реєстрації заяви, де викладена фабула звернення ОСОБА_1 та результат її розгляду.
Судом встановлено, що постановою серії ЕГА №2000034 від 27.03.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції та повідомлення факту якого не було.
02.04.2026р. ОСОБА_1 звернулася до начальника ГУНП в Чернівецькій області зі скаргою на протиправні дії працівників поліції та скасування постанови серії ЕГА №2000034 від 27.03.2026р.
У відповідь на дане звернення ОСОБА_1 отримала повідомлення від 04.05.2026р. про відсутність порушень службової дисципліни в діях працівників поліції, оскільки вони діяли в межах наданих їм повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Окрім того, судом досліджено аудіозапис звернення ОСОБА_1 до поліції на лінію «102», який наданий представником ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М., де остання повідомила, що в неї виникла проблема з реєстрацією землі, а саме те, що працівники Центру надання адміністративних послуг не можуть виправити помилки в системі. Виклик зафіксовано, рекомендовано очікувати на прибуття поліції.
Судом досліджено відео з нагрудної камери поліцейського перебування ОСОБА_5 в Центрі надання адміністративних послуг. А саме момент, прибуття працівників поліції. ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що працівники ЦНАПу не здійснили реєстрацію документів, а натомість ображають її, здійснюють на неї моральний тиск. Пояснює, що здійснила дзвінок на лінію «102» для захисту своїх прав, а саме для здійснення технічної реєстрації документів. Працівник поліції повідомляє їй, що вона завідомо неправдиво здійснила виклик поліції, оскільки її права не були порушені. В подальшому поліцейський почав розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснила, що бажає, щоб були зафіксовані порушення з боку працівників ЦНАПу, просила допитати як свідків дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були присутні разом із нею. Поліцейський опитав дітей, запитав чи вчинялися проти них протиправні дії працівниками ЦНАПу, на що вони відповіли що не було, надано роз`яснення як їм здійснити реєстрацію документів в ході чого виник конфлікт. В подальшому, після прибуття працівників поліції працівник ЦНУПу все роз`яснив. Після закінчення розгляду справи працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відповідь про результат розгляду справи прийде їй на протязі чотирнадцяти днів.
Згідно Протоколу №11113154 від 03.04.2026р. та №11113923 від 06.04.2026 року виправлено технічну помилку у відомостях Державного земельного кадастру.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
За змістом пунктів 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові обставин, зокрема не доведено наявність умислу у ОСОБА_1 на завідомо неправдивому виклику поліції.
При цьому доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 викликаючи поліцію наперед знала про те, що в цьому немає ніякої необхідності є лише припущенням та не ґрунтується на досліджених матеріалах справи.
Також суд звертає увагу, що до повноважень національної поліції відносяться саме здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події у спосіб передбачений законом.
Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що на номер «102» особи звертаються лише в ситуаціях, коли необхідна невідкладна допомога працівників поліції, або ж коли щодо особи вчинено кримінальне правопорушення, оскільки до повноважень Поліції входить, зокрема, реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Як слідує зі спірної постанови, позивачу ставиться у провину завідомо неправдивий виклик працівників поліції, повідомлення про факт, якого не було.
Суд не погоджується з висновками посадової особи, викладеними в оскаржуваній постанові, з наступних міркувань.
Так, судом встановлено, що причиною виклику працівників поліції, стало виявлення помилок щодо адреси нерухомого майна в електронній базі, яка не відповідала паперовим носіям та відмовою відповідальних працівників ЦНАПу вносити виправлення. За твердженнями позивачки вона вбачала в цьому загрозу позбавлення майна її дітей, у зв`язку з чим змушена була викликати поліцію для фіксації правопорушення на місці події.
Тобто, не будь-яке повідомлення особи органу поліції може бути кваліфіковане за ст. 183 КУпАП, а лише те, яке, по-перше є завідомо неправдивим, по-друге спрямованим на безпідставне реагування і виїзд поліцейських. Добросовісна помилка щодо фактичних обставин, повідомлених особою спеціальній службі, свідчить про відсутність умислу як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони зазначеного правопорушення.
За сталою практикою ЄСПЛ у демократичному суспільстві є неприпустимим звуження прав громадян на звернення до правоохоронних органів щодо захисту їх прав чи законних інтересів.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на його користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в якій колегія суддів Верховного Суду Касаційного адміністративного суду вважає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Крім того, судом враховується, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником поліції не було вручено позивачці відповідну постанову, а повідомлено, що відповідь їй надійде поштою протягом 14 днів, хоча спірна постанова містить в собі відомості про відмову від отримання постанови правопорушницею.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП до повноважень органів Національної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушень за ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим згідно зі ст. 258 КУпАП протокол не складається, а постанова про адміністративне правопорушення вручається особі щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (ч.5 ст. 285 КУпАП).
Разом з цим, як встановлено судом, працівником поліції було лише повідомлено, що проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, однак не було проголошено та вручено позивачці на місці вчинення правопорушення відповідної постанови, що є порушенням вищенаведених вимог законодавства. 
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, суд дійшов висновку про задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови за відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).
Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, то на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень-відповідача судовий збір в сумі 665,60 грн.
Щодо судових витрат на поштове відправлення.
Відповідно до п.5 ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до заяви позивачки остання понесла витрати на відправлення відповідачу копії позовної заяви та матеріалів справи засобами поштового зв`язку (Укрпошта). Загальна сума понесених витрат становить 2363,50 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, а тому вважає, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача. 
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом (ч.7 ст. 44 КАС України).
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення (ч.9 ст. 44 КАС України).
Частиною 8 ст.18 КАС України передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.
Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Судом встановлено, що як відповідач ГУНП в Чернівецькій області, так і позивачка ОСОБА_1 мають зареєстровані електронні кабінети в ЄСІТС, а тому позивачка в силу наведених вище вимог законодавства не позбавлена була можливості здійснювати направлення всіх заяв та клопотань з процесуальних питань по справі шляхом надсилання до електронного кабінету відповідача.
Однак ОСОБА_1 на власний розсуд здійснювала таке направлення поштовим зв`язком, що свідчить про безпідставне створення витрат, які не були неминучими та необхідними в даній ситуації.
Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для покладення таких витрат на відповідача.
Керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: інспектор відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області старший лейтенант поліції Никифорчук Олександр Дмитрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову серії ЕГА №2000034 від 27.03.2026р. винесену інспектором відділення поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Никифорчуком О.Д. у справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 850,00 грн. - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області (адреса місця реєстрації: вул. Головна, буд. 24, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 40109079) на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.). 
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Чернівецькій області (місцезнаходження: вул. Головна, буд. 24, м. Чернівці, Чернівецька область, код ЄДРПОУ 40109079 ).
Повне рішення складено 16 липня 2026 року.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ