Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/952/26
Провадження №2-о/338/88/26

09 липня 2026 року  Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді Битківського Л.М.
присяжні Середюк І.В., Мойсюк Г.М.,
з участю секретаря Микитюк А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , служба у справах дітей Солотвинської селищної ради про усиновлення неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із заявою про усиновлення дитини його дружини - неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву у ході судового розгляду обґрунтував тим, що разом з дружиною ОСОБА_2 вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року і виховують двох спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син дружини ОСОБА_3 від часу, коли він створив сім`ю зі ОСОБА_2 проживає разом з ними. Батько дитини у свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Тривалий час вони проживали у шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, повінчавшись у 2015 році лише церковним обрядом. Однак 26 травня 2026 року зареєстрували шлюб офіційно. Причиною того, що тривалий час не вирішували питання реєстрації шлюбу, а відтак і не ставили питання про усиновлення старшого сина дружини ОСОБА_3 було те, що, будучи депортованим із Республіки Чехія, куди він їздив на заробітки, вимушено змінював прізвище і лише нещодавно зміг відновити документи та повернути своє дійсне прізвище. 
Заявник в судовому засіданні зазначив, що неповнолітній ОСОБА_3 виховується у його сім`ї з 2015 року, він сприймає його як рідного сина, а той ставиться до нього як до батька, між ними склалися теплі сімейні стосунки. Він піклується про дитину, забезпечує усі побутові та інші потреби, створив належні умови для розвитку, навчання та проживання, має намір дбати про ОСОБА_3 і надалі. Попри те, що той незадовго досягне повноліття, потребуватиме допомоги і підтримки у подальшому житті. У довірливій розмові з ним ОСОБА_3 висловив бажання бути усиновленим. Просив оголосити його усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а також записати його батьком дитини.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заяву чоловіка. Пояснила, що відколи створила сім`ю з заявником, він взяв на себе роль батька для її сина ОСОБА_3 , займається його вихованням, піклується про нього, між ними склалися добрі взаємини. Чоловік однаково ставиться до усіх дітей у сім`ї і ОСОБА_3 сприймає заявника як рідного батька. Біологічного батька він не знає, оскільки той ніколи не цікавився долею дитини, жодних стосунків з ним не підтримував. Вона не заперечує проти усиновлення сина ОСОБА_1 , про що також подала нотаріально посвідчену заяву.
Неповнолітній ОСОБА_3 , думку якого суд з`ясував під час судового розгляду, підтримав заяву про його усиновленням ОСОБА_1 . Підтвердив, що проживає з ним однією сім`єю, вважає його батьком, бажає носити його прізвище та не заперечує проти зміни по батькові.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала висновок служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 09 червня 2026 року №494/02-44 про доцільність усиновлення неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_1 та відповідність такого усиновлення інтересам дитини.
Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, думку дитини, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подану заяву слід задовольнити. 
Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. 
Відповідно до ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ст. 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.
Вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
Згідно з ч. 1 ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, у фактичних шлюбних стосунках жили із 2015 року. Подружжя має двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина заявника до шлюбу із ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Заявник встановив із сином дружини добрі сімейні взаємини, між ними є позитивний психологічний контакт, дитина ставиться до заявника як до батька. Подружжя разом із трьома дітьми проживають у будинку де є всі зручності, заявник оточив сина дружини батьківською любов`ю та турботою, створив для нього гармонійні умови життя, забезпечив необхідний рівень розвитку, освіти, бажає його усиновлення. Згідно з медичним висновком ОСОБА_1 здоровий, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. 
На усиновлення дитини є письмова згода матері дитини - ОСОБА_2 , засвідчена 01 червня 2026 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Острогляд Я.В., яку вона підтвердила в ході судового розгляду. 
Відповідно до висновку Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області усиновлення заявником ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 визнано доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини.
Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Статтею 218 Сімейного кодексу України визначено, що згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Водночас, суд з`ясував думку дитини і встановив, що вона бажає бути усиновленою. 
Заслухавши учасників судового розгляду безпосередньо, з урахуванням наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що заявник оточив дитину турботою та любов`ю, створив на даний час і здатний забезпечити надалі стабільні та гармонійні умови проживання та виховання дитини, задовольнити матеріальні та духовні потреби, в нього відсутні будь-які фізичні обмеження, які б могли перешкоджати його батьківству. З врахуванням обставин, передбачених ст.224 цього Кодексу та, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що його заява про усиновлення дитини підлягає задоволенню.
Частиною 2 ст. 224 Сімейного кодексу України визначено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.
За таких обставин суд вважає доцільним оголосити ОСОБА_1 усиновлювачем дитини ОСОБА_3 , і це відповідатиме його інтересам та інтересам дитини. 
Суд також вважає за можливе відповідно до вимог ст.229, 231 СК України задовольнити прохання заявника про зміну прізвища дитини на « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та по-батькові на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », записавши заявника батьком усиновленої дитини, про що слід внести зміни до актового запису про народження.
На підставі викладеного, ст. 207, 208, 211, 217-219, 224, 229, 231, 233 СК України, керуючись ст. 263-265, 314 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити. 
Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області та жителя с.Пороги Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області усиновлювачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця села Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, змінивши у актовому записі про його народження №31 від 23.09.2008 року, що складений Порогівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області прізвище « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по-батькові « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », записавши усиновлювача ОСОБА_1 , громадянина України батьком дитини в графі «відомості про батька».
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2026 року.

Головуючий суддя Битківський Л.М.

Присяжні Середюк І.В.

Мойсюк Г.М.