179/620/26
2-о/179/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Ковальчук Т.А.,
при секретарі судового засідання – Хорольській І.П.,
за участю присяжних:
Сороки Н.Г.,
Бредихіної М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Магдалинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Магдалинівська селищна рада, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , померлим.

Заяву обгрунтовує тим, що З 2014 року після окупації Луганської області зв`язок із ним втрачено, місце перебування невідоме. Будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні, отримати інформацію з тимчасово окупованої території неможливо. Вжиті заходи щодо встановлення місця перебування результатів не дали. Зазначені обставини дають підстави вважати, що особа могла померти.

Зі слів співмешканки, ОСОБА_2 міг вчинити самогубство. Документального підтвердження цим обставинам отримати неможливо у зв`язку з тимчасовою окупацією території.

Будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні, отримати інформацію з тимчасово окупованої території неможливо.

Метою звернення до суду є отримання свідоцтва про смерть для вирішення питань, пов`язаних із оформленням належних виплат у зв`язку із загибеллю сина, частина яких не може бути оформлена через відсутність підтвердження смерті батька.

Ухвалами суду від 08.04.2026, 14.04.2026, 22.04.2026 року заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

04 липня 2024 року заявником подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.05.2026 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявник не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи – у судове засідання заявник не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.05.2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 . (а.с.10)

Із заяви ОСОБА_1 вбачається останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявник звернулась до суду із заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_2 , який зник безвісти під час виконання бойового завдання померлим, посилаючись на необхідність реалізації своїх прав та обов`язків, пов`язаних з його смертю, зокрема, отримання необхідної допомоги сім`ї загиблого та вступу в спадщину.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій.

Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі№ 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи.

Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

Відповідно до цього Переліку, велись активні бойові дії у АДРЕСА_1 та дана територія окупована рф.

Тобто, станом на день розгляду даної справи судом, на території, яка є останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 активні бойові дії ще не завершенні, та дана територія окупована рф.

Враховуючи викладене, а також те, що тіло ОСОБА_2 знайдено не було, достовірних та беззаперечних доказів його загибелі заявником не надано, суд вважає, що заява про оголошення ОСОБА_2 померлим є передчасною.

Керуючись ст.12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 268, 293, 294, 308 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Магдалинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Магдалинівська селищна рада, про оголошення фізичної особи померлою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.А.Ковальчук

Присяжні: Сорока Н.Г.,

Бредихіна М.С.