ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/5480/25 пров. № А/857/10380/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача - | Шевчук С. М.
суддів - | Кухтея Р. В.
| Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №380/5480/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, 
місце ухвалення судового рішення | м. Львів
Розгляд справи здійснено за правилами | спрощеного позовного провадження
суддя у І інстанції | Клименко О.М.
дата складання повного тексту рішення | 07.01.2026
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії в разі втрати годувальника з 01 травня 2024 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №380/5480/25 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунку її пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, які були нараховані її загиблому синові ОСОБА_2 , із розрахунку грошового забезпечення, а саме 18099,32 грн.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлена шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач жодними належними та допустимими доказами не довела факту порушення відповідачем свого права на перерахунок пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130 (оскільки такий перерахунок проведений, а його результати не охоплюються предметом спору цієї справи), то у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Розрахунку пенсії в разі втрати годувальника за пенсійною справою ОСОБА_1 № 1301032249 позивачу з 01 травня 2024 року призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262 у розмірі 70% грошового забезпечення.
Розмір пенсії становить 9077,20 грн та обчислений із таких сум грошового забезпечення:
посадовий оклад – 2820,00 грн;
оклад за військове звання – 530,00 грн;
процентна надбавка за вислугу років (25%) – 837,50 грн;
середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливості проходження служби (87,8%), премія (624%)) – 7936,71 грн.
Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 12124,21 грн.
18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України видала на ім`я солдата ОСОБА_2 довідку № 6130 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (зі змінами), про те, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, становить 18099,32 грн, а саме: 
посадовий оклад – 2310,65 грн;
оклад за військове звання – 495,91 грн;
надбавка за вислугу років (25%) – 701,62 грн;
надбавка за особливості проходження служби (87%) – 3080,09 грн;
премія (650%) – 15019,23 грн;
Всього – 18099,32 грн.
20 листопада 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, які були нараховані її загиблому синові ОСОБА_2 , із розрахунку грошового забезпечення, а саме 18099,32 грн.
Листом від 09 грудня 2024 року № 26880-29171/Б-52/8-1300/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що на підставі поданої нею заяви від 20 листопада 2024 року їй перераховано пенсію з 01 травня 2024 року (копії розпорядження про перерахунок пенсії та розрахунку на доплату пенсії додаються); пенсія у новому розмірі, доплата за період з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року будуть виплачені відомостями січня 2025 року.
Відповідно до долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву Перерахунку пенсії та Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 № 1301032249 пенсія позивача в разі втрати годувальника перерахована відповідачем із 01 травня 2024 року з таких сум грошового забезпечення:
посадовий оклад – 2820,00 грн;
оклад за військове звання – 530,00 грн;
процентна надбавка за вислугу років (25%) – 837,50 грн;
середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливості проходження служби (87,8%), премія (624%)) – 8690,84 грн.
Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 12878,34 грн.
Підсумок пенсії – 9605,09 грн.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130, звернулася з цим позовом до суду. 

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі та деяких інших осіб, визначає Закон № 2262.
Розміри пенсій в разі втрати годувальника визначені статтею 36 Закону № 2262, за змістом якої пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Приписами частин першої та другої статті 63 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Так, предметом спору у цій справі є протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130, яка містить відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за особливості проходження служби (3080,09 грн) та премії (15019,23 грн), загальна сума яких у вказаній довідці становить 18099,32 грн.
Досліджуючи наявність порушеного права позивача, колегією суддів встановлено, що листом від 09 грудня 2024 року № 26880-29171/Б-52/8-1300/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що на підставі поданої нею заяви від 20 листопада 2024 року їй перераховано пенсію з 01 травня 2024 року (копії розпорядження про перерахунок пенсії та розрахунку на доплату пенсії додаються); пенсія у новому розмірі, доплата за період з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року будуть виплачені відомостями січня 2025 року.
Відповідно до долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву Перерахунку пенсії та Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 № 1301032249 пенсія позивача в разі втрати годувальника перерахована відповідачем із 01 травня 2024 року з таких сум грошового забезпечення:
посадовий оклад – 2820,00 грн;
оклад за військове звання – 530,00 грн;
процентна надбавка за вислугу років (25%) – 837,50 грн;
середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливості проходження служби (87,8%), премія (624%)) – 8690,84 грн.
Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 12878,34 грн.
Підсумок пенсії – 9605,09 грн.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130, та після проведеного перерахунку пенсії на підставі вищезгаданої довідки розмір пенсії позивача збільшився з 9077,20 грн до 9605,09 грн.
З огляду на вказане доводи позивача про те, що відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130, є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами справи.
При цьому, судом першої інстанції вірно наголошено на тому, що результат перерахунку пенсії (розмір) на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130 позивач не оспорює, оскільки помилково вважає, що відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії на підставі цієї довідки.
Оскільки позивач жодними належними та допустимими доказами не довела факту порушення відповідачем свого права на перерахунок пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 18 травня 2024 року № 6130, оскільки такий перерахунок проведений, а його результати не охоплюються предметом спору цієї справи, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення названого адміністративного позову.
Так, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.
В даному випадку, з урахуванням предмету спору, судом не встановлено порушених прав позивача.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №380/5480/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | С. М. Шевчук
судді | | Р. В. Кухтей
| | С. П. Нос