Справа № 503/825/26 
Провадження № 2/503/879/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню,

встановив:
Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 19.05.2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 24971 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості та плати за вчинення цього виконавчого напису в загальному розмірі 20796,35 грн. У виконавчому написі зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 440447996 від 05.04.2019 року, укладеним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 02.04.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 76999 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості та плати за вчинення цього виконавчого напису в загальному розмірі 5193,90 грн. У виконавчому написі зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 535467-А від 13.04.2019 року, укладеним із ТОВ «СС ЛОУН». Однак, позивач вважає згадані вище виконавчі написи такими, що були вчинені з порушенням принципу безспірності; самі виконавчі написи було видано за кредитними договорами, які не були посвідчений нотаріально. У зв`язку з чим позивач для захисту своїх прав змушена пред`явити відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника – адвоката Сташка П.М. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить: 
- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24971 від 19.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 440447996 від 05.04.2019 року на загальну суму 20796,35 грн;
- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 76999 від 02.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 535467-А від 13.04.2019 року на загальну суму 5193,90 грн; 
а також просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 
Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того до самої позовної заяви додано докази надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме відповідачу та приватному виконавцю в електронній формі у їх електронні кабінети, що підтверджують квитанції № 7257035 і № 7257034 від 26.05.2026 року про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС (а.с.38-39), а приватним нотаріусам поштовими відправленнями з описом вкладення у цінний лист, що підтверджує копія накладної № 2105000935194 та копія накладної № 2105000935186, а також копія фіскального чеку що підтверджують сплату послуг за пересилання (а.с.40-43).
27.05.2026 року ухвалою суду (а.с.61-62) позовну заяву у даній справі було залишено без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення.
28.05.2026 року ухвалою суду (а.с.63-66), за відповідною заявою представника позивача (а.с.46-48), було вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення: 
- у виконавчому провадженні № 67102581 (зведене виконавче провадження № 68029104) відкритому 11.10.2021 року на підставі виконавчого напису № 24971, виданого 19.05.2021 року; 
- у виконавчому провадженні № 67651550 (зведене виконавче провадження № 68029104) відкритому 24.11.2021 року на підставі виконавчого напису № 76999, виданого 02.04.2021 року.
29.05.2026 року представник позивача на усунення недоліків надіслав до суду заяву про усунення недоліків (а.с.71) із доданням до неї копій відповідних документів (а.с.72-73).
02.06.2026 року ухвалою суду (а.с.74-76) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив); а третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, встановлено 10-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження строк для надання письмового пояснення щодо позову, а щодо відзиву протягом десяти днів з моменту отримання останнього, водночас учасникам справи було встановлено строк протягом п`яти днів з моменту їх отримання надати відповіді на такі пояснення. Копію ухвали направлено учасникам справи у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем ОСОБА_1 і її представником – адвокатом Сташком П.М., у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 і 7 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до електронного кабінету представника позивача 03.06.2026 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.80); відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та третьою особою – приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до електронних кабінетів цих осіб 03.06.2026 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.81-82); а приватним нотаріусом Грисюк О.В. та Головкіною Я.В., у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, на їхню поштову адресу, зазначену позивачем у змісті позовної заяви (а.с.2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067190945640, яке 12.06.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.89-90) та в сукупності долучена судом до матеріалів справи роздруківка із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № R067190946816 (а.с.94) та саме рекомендоване поштове відправлення № R067190946816 (а.с.84-85), згідно яких останнє 09.06.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що одержувач відсутній за вказаною адресою.
У встановлений судом строк учасники справи не скористались своїми процесуальними правами учасників справи, зокрема відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав; а треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не подали письмових пояснень щодо позову. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
- щодо виконавчого напису нотаріуса № 24971 від 19.05.2021 року:
05.04.2019 року з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у простій письмовій формі було укладено кредитний договір № 440447996 (а.с.16-17), згідно умов якого позичальник отримує грошові кошти в сумі 2050,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, із зобов`язанням сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,74% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строк кредиту – 30 днів, а також сплатити 270,10% річних за весь час користування кредитом.
19.05.2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 24971 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» загальної суми заборгованості за договором № 440447996 від 05.04.2019 року, укладеним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за період 09.04.2021 року по 07.05.2021 року у сумі 19596,35 грн, з якої 7999,87 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 11596,48 грн – прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, а також стягнуто 1200,00 грн – плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису та які було стягнуто із стягувача, що підтверджується копією відповідного виконавчого напису (а.с.15).
11.10.2021 року, на підставі вказаного вище виконавчого напису та заяви стягувача про примусове виконання (а.с.15 на звороті), приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком Миколою Борисовичем відкрито виконавче провадження № 67102581 боржником в якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про що свідчить копія відповідної постанови (а.с.13-14).
31.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., на підставі виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника ОСОБА_1 було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 67102581 та № 67651550 у зведене виконавче провадження № 68029104 (а.с.26 на звороті -27). 
23.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., в межах виконавчих проваджень № 67102581 та № 67651550, винесено постанови (а.с.52 на звороті-53, 57 на звороті -58) про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з врахування виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 23244,99 грн та 6082,29 грн.

- щодо виконавчого напису нотаріуса № 76999 від 02.04.2021 року:
13.04.2019 року з ТОВ «СС ЛОУН» у простій письмовій формі було укладено кредитний договір № 535467-А (а.с.22-26, 30-33), згідно умов якого позичальник отримує грошові кошти в сумі 1500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, із зобов`язанням сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строк кредиту – 28 днів, а також сплатити 485,45% річних за весь час користування кредитом.
10.05.2019 року, тобто в день закінчення строку кредитного договору № 535467-А, було укладено додаткову угоду (а.с.34) про продовження строку користування кредитом та викласти п.1.2. у наступній редакції: «1.2. Строк на який продовжується строк користування кредитом становить – 30 календарних, який розпочинає свою дію з 11/05/2019 року». 
02.04.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 76999 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» загальної суми заборгованості за договором № 535467-А від 13.04.2019 року, укладеним із ТОВ «СС ЛОУН», за період 28.12.2020 року по 10.03.2021 року у сумі 3993,90 грн, з якої 1500,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1751,40 грн – прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, 742,50 грн – строкова заборгованість за штрафами і пенями, а також стягнуто 1200,00 грн – плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису та які було стягнуто із стягувача, що підтверджується копією відповідного виконавчого напису (а.с.20).
24.11.2021 року, на підставі вказаного вище виконавчого напису та заяви стягувача про примусове виконання (а.с.21), приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком Миколою Борисовичем відкрито виконавче провадження № 67651550 боржником в якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про що свідчить копія відповідної постанови (а.с.19).
31.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., на підставі виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника ОСОБА_1 було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 67102581 та № 67651550 у зведене виконавче провадження № 68029104 (а.с.26 на звороті -27). 
23.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., в межах виконавчих проваджень № 67102581 та № 67651550, винесено постанови (а.с.52 на звороті-53, 57 на звороті -58) про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з врахування виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 23244,99 грн та 6082,29 грн.

Нормативно-правове застосування:
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
В свою чергу ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII (надалі за текстом – Закон) передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону (в редакції чинній на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі за текстом – Порядок).
Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Висновки суду 
– щодо безспірності заборгованості про яку йдеться у оспорюваному виконавчому написі:
Згідно підпунктів 3.2. і 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до підпункту 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
При цьому, згідно підпунктів 6.1. і 6.2. пункту 6 глави 16 розділу ІІ Порядку, за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.
Відповідно до підпунктів 7.1. і 7.3. пункту 7 глави 16 розділу ІІ Порядку, у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.
Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.
Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.
Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 і від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц з подібних правовідносин.
Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.
Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) та застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц (провадження № 61-35277св18).
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною (висновок застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 755/14101/16-ц (провадження № 61-29842св18).

– щодо надіслання вимоги про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором:
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Положенням ч.2 і 3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальні обов`язки позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Крім того, пункт 4 ч.2 ст. 43 ЦПК України передбачає обов`язок учасників справи подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Отже, при вирішенні спору з приводу правомірності вчинення виконавчого напису іпотекодержатель має довести, що він направив на адресу іпотекодавця, зазначену у договорі іпотеки, вимогу про усунення порушень (висновок застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 359/4435/19 (провадження № 61-527св21).
Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги АТ «БАНК ФОРВАРД». Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Аналогічний висновок застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18)
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем ОСОБА_1 та/або принаймні надіслання їй вимоги про усунення порушень зобов`язання, у зв`язку з чим остання була позбавлений можливості оспорити вимогу кредитора або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Таким чином відсутні докази отримання позивачем ОСОБА_1 та/або принаймні надіслання їй письмових вимог (повідомлень) про існування грошових заборгованостей.
У зв`язку з чим суд вважає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом без дотримання вимог, передбачених ст. 88 Закону, глави 16 розділу ІІ Порядку та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

– щодо нотаріального посвідчення кредитного договору, як підстави для видання виконавчого напису:
Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Установлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусами 19.05.2021 року та 02.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».
Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та третіми особами – приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на спростування позовних вимог позивача, не було надано суду доказів того, що Кредитний договір № 440447996 від 05.04.2019 року, укладений із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», та Кредитний договір № 535467-А від 13.04.2019 року, укладений із ТОВ «СС ЛОУН», були нотаріально посвідченими. При цьому, зміст копії останніх (а.с.22-26, 30-33 та 22-26) та виконавчих написів (а.с.15, 20) також не вказує на зазначене. 
Укладені кредитні договори, які надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічні висновки застосовані Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) і від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).
У зв`язку з чим суд вважає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом без дотримання вимог, передбачених ст. 88 Закону, глави 16 розділу ІІ Порядку та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що оспорюваний виконавчий напис вчинений на окремому спеціальному бланку нотаріальних документів, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що є порушенням вимог ст. 87 Закону та підпункту 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Ураховуючи зазначене, а також те, що відповідачем не було надано відзив на позовну заяву (відзив) та/або жодних доказів на спростування обставин зазначених позивачем в своєму позові, то суд приходить до висновку про те, що позовна вимога підлягає повному задоволенню.

– щодо судових витрат:
Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до абзацу другого ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Таким чином, з врахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 року № 4695-IX, з 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328,00 грн.
Водночас ч.1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, з 01 січня 2026 року за подання до суду фізичною особою: 
- позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1331,2 грн; 
- заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1331,2 грн.
Водночас, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином за подання до суду позовної заяви з двома вимогами немайнового характеру та заяви про забезпечення позову з двома вимогами позивачем ОСОБА_1 мав бути сплачений судовий збір в загальній сумі 3194,88 грн (1331,20 грн + 1331,20 грн + 665,60 грн + 665,60 грн х коефіцієнт 0,8 = 3194,88 грн). 
Однак, позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір: 
- через портал оплати GOVPAY24 згідно копії квитанції ID 5000-2556-8776-1233 від 25.05.2026 року АТ «ТАСКОМБАНК» в сумі 1331,2 грн (а.с.1); 
- через платіжний сервіс ТОВ «ЮАПЕЙ» копії квитанції № EAMR-3F6R-RRYE від 25.05.2026 року в сумі 1355,16 грн (а.с.2); 
- через портал GOVPAY24 згідно квитанції ID: 5423-8061-0974-4324 АТ «ТАСКОМБАНК» від 25.05.2026 року в сумі 665,60 грн (а.с.48 на звороті) ; 
- копії квитанції № TY6R-ZYAD-TUBE від 25.05.2026 року ТОВ «ЮАПЕЙ» в сумі 677,58 грн (а.с.45).
Таким чином фактично позивач  ОСОБА_1 сплатила судовий збір в загальній сумі 4029,54 грн, що перевищує необхідну суму судового збору на 834,66 грн (4029,54 грн - 3194,88 грн = 834,66 грн).
Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в загальному розмірі 3194,88 грн
В свою чергу, у відповідності до положень пункту 1 ч.1 ст. 7 Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, серед іншого, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Протягом судового розгляду до суду не надходило клопотання позивача про повернення частини сплаченої суми судового збору в розмірі 834,66 грн, яка була внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому наразі відсутні процесуальні підстави для прийняття судом рішення щодо повернення позивачу відповідної суми переплаченого судового збору. 

– щодо заходів забезпечення позову:
Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
У зв`язку з чим суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 28.05.2026 року (а.с.63-66) на строк протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили після спливу якого вони вважаються скасованими.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»; код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 42254696, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 34, офіс 511; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, адреса місцезнаходження: 65033, Одеська область, м. Одеса вул. Желябова, буд. 4-А, офіс 307, 308; приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна адреса місцезнаходження: 08702, Київська область, Обухівським район, м. Обухів, вул. Київська, буд. 115, офіс. 1, про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 24971, вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 440447996 від 05.04.2019 року на загальну суму 20796 грн 35 коп., таким, що не підлягає виконанню.
Визнати виконавчий напис № 76999, вчинений 02.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 535467-А від 13.04.2019 року на загальну суму 5193 грн 90 коп., таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 3194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) грн 88 коп.
Продовжити дію заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67102581 (зведене виконавче провадження № 68029104) відкритому 11.10.2021 року та у виконавчому провадженні № 67651550 (зведене виконавче провадження № 68029104) відкритому 24.11.2021 року, вжитих ухвалою суду від 28.05.2026 року, на строк протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили після спливу якого вони вважаються скасованими.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко