Справа №751/742/26
Провадження №2/751/1189/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Островської А.С., 

учасники справи:
позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,
відповідач  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 18 квітня 2020 року № 2285556 в загальному розмірі 18 380 гривень, судового збору у розмірі 2 662 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 укладено Договір № 2285556 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6 000 гривень на умовах, визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
26 лютого 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі і до відповідача ОСОБА_3 за Кредитним договором № 2285556 від 18 квітня 2020 року. 
Сума заборгованості відповідача становить 18 380 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 000 гривень; заборгованість за процентами – 12 380 гривень, заборгованість за штрафом – 0,00 гривень.
Позивачем проведено роботу щодо погашення заборгованості та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
03 квітня 2026 року представник позивача подав клопотання про підтримання позовних вимог, які просять задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження.
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
18 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_3 укладено Договір № 2285556 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту складає 6 000 гривень, кредит надається строком на 30 днів, знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту та застосовується у межах строку надання кредиту; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1 - 4.6 цього Договору (а.с. 7-10).
Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Договір № 2285556 про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_3 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М3431140. Підписанням договору відповідач підтвердила, що їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, вона ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на веб-сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Згідно з довідкою про ідентифікацію ОСОБА_3 , з якою укладено Договір № 2285556 про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2020 року, ідентифікована ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», одноразовий ідентифікатор М3431140 відправлений на номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 12 на звороті).
Відповідно до листа вих. № 6516-ВП від 16 грудня 2025 року ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомило, що відповідно до угоди на переказ коштів № ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року, укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було успішно здійснено перекази коштів на картки клієнтів, в тому числі 18 квітня 2020 року на суму 6 000 гривень, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 13).
26 лютого 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу
№ 106-МЛ/Т, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 2285556 від 18 квітня 2020 року (а.с. 21-24).
Відповідно до картки обліку (розрахунку заборгованості) за договором 
№ 2285556 від 18 квітня 2020 року загальна заборгованість  ОСОБА_3 складає 18 380 гривень, з яких: основний борг – 6 000 гривень; проценти – 12 380 гривень (а.с. 14-20).
Позивачем направлялася досудова вимога на адресу відповідача 
 ОСОБА_3 з повідомленням про відступлення права вимоги та порядок погашення заборгованості за Кредитним договором № 2285556 від 18 квітня 2020 року, проте зазначена вимога залишена відповідачем без виконання
(а.с. 25 на звороті).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», як новий кредитор, правомірно набуло право вимоги до  ОСОБА_2 за Договором № 2285556 від 18 квітня 2020 року.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. 
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Матеріалами справи підтверджується, що 18 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 укладено Договір № 2285556 про надання споживчого кредиту, строком дії на 30 днів, тобто до 18 травня
2020 року. Кредитні кошти перераховані відповідачу на її картковий рахунок, однак у тридцятиденний строк, встановлений договором, не були повернуті позичальнику, що підтверджується належними та допустимим доказами.
Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором № 2285556 про надання споживчого кредиту від 18 квітня
2020 року, а відповідач, в свою чергу, отримала кредитні кошти та не повернула їх у встановлений договором строк, що підтверджується наданими позивачем доказами та не спростовані відповідачем позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від
31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до п. 1.4 Договору № 2285556 про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2020 року строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. 
Згідно з графіком платежів до Договору споживач ОСОБА_3 мала здійснити один/одноразовий платіж 18 травня 2020 року, що є датою повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків.
Відповідно до п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Згідно п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 -4.5 Договору.
Згідно п. 4.3 Договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 години з моменту вчинення вказаних дій споживачем. 
Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених у п. 4.3 Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Відповідно до умов договору сторони погодили, що знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо цей в строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1 Договору). 
Згідно з пунктом 1.5.2 Договору стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку кредиту, якщо відбулось продовження строку користування кредитом відповідно до пунктів 4.1-4.6 цього Договору та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до
ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Як вбачається із картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за Договором № 2285556, відповідачкою 18 травня 2020 року сплачено суму нарахованих процентів за зниженою процентною ставкою у розмірі 
18 гривень, у подальшому нею здійснювались платежі, всього погашено заборгованості на загальну суму 1 318 гривень, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з 19 травня 2020 року до 15 вересня 2020 року включно проценти нараховані за стандартною процентною ставкою 1,90%. 
Враховуючи, що станом на дату повернення кредиту 18 травня
2020 року заборгованість за кредитним договором № 4114470 відповідачем не погашена, нарахування процентів повинно здійснюватись в межах строку автоматичної пролонгації але не більше 90 календарних днів поспіль, тобто не більше ніж до 16 серпня 2020 року включно.
За таких обставин, право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку кредитування та загального періоду пролонгації, а тому нарахування процентів після 16 серпня 2020 року не відповідає вимогам закону та договору. 
Таким чином, суд дійшов до висновку, що виходячи із розрахунку: 6000/100 х 90днів х 1,90% розмір нарахованих процентів має складати 10 260 гривень, з урахуванням здійснених відповідачем платежів сума відсотків, яка підлягає стягненню із відповідача становить 8 960 гривень.
Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 2285556 про надання споживчого кредиту підлягають частковому задоволенню у розмірі 14 960 гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту – 6 000 гривень, заборгованість за відсотками – 8 960 гривень.

V. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати
(а.с. 6), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 167 гривень (14960 х 2662,40/18380).
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень. 
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 0107 від 1 липня 2025 року, копію акту № 340 наданих послуг від 12 січня 2026 року на суму 8 000 гривень, копію детального опису наданих послуг від 12 січня 2026 року до акту № 340 за договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, ордер (а.с. 28 - 30). 
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд  
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором № 2285556 про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2020 року у сумі 14 960 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 167 гривень та витрати на професійну правничу у розмірі 4 000 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79018, м. Львів,
вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236)

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя  Р.М. Топіха