ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
24 серпня 2026 року | Справа № 280/3802/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до 1. Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885)
2. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
24.04.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до 1. Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач 1), 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач 2), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2026 № 084450011892 про відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 01.08.1984 по 22.11.1984 на посаді акомпаніатора у Вільнянському будинку культури, з 22.11.1984 по 13.06.1989 на посаді художнього керівника в Петро-Михайлівському сільському будинку культури, та до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 16.09.1989 по 29.09.1999 на посаді музичного керівника в дитячому садку-ясла радгоспу «Петромихайлівський» та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач має право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідач 1 відмовив у виплаті даної допомоги, посилаючись на відсутність спеціального стажу, що дає право на дану виплату. Позивач із такою відмовою не погоджується та просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 29.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/3802/26; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач 2 у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. від 11.05.2026 № 25699) проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що за наявними в пенсійній справі документами страховий стаж ОСОБА_1 , який дає право на призначення грошової допомоги, становить 22 роки 09 місяців 29 днів. До стажу, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій не зараховано періоди роботи згідно довідки від 10.03.2026 № 17, виданої ТзОВ «Петромихайлівське» та довідки від 22.01.2026 № 6, виданої Комунальною установою «Вільнянський центр культури та дозвілля». Оскільки відсутні 30 років стажу, які дають право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення, вирішено відмовити в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . У задоволенні позову просить відмовити.
Відповідач 1 позов також не визнав, подав відзив (вх. від 18.05.2026 № 27259), відповідно до якого до заяви від 27.03.2026 ОСОБА_1 долучила довідки від 22.01.2026 № 6, видану Комунальною установою «Вільнянський центр культури та дозвілля» та від 10.03.2026 № 17, видану ТзОВ «Петромихайлівське». Відповідно до довідки від 22.01.2026 № 6, виданої Комунальною установою «Вільнянський центр культури та дозвілля», позивач працювала з 01.08.1984 по 22.11.1984 на посаді акомпаніатора. Посаду акомпаніатора в позашкільних навчальних закладах освіти постановою № 909 не передбачено. Відповідно до довідки від 10.03.2026 № 17, виданої ТзОВ «Петромихайлівське», ОСОБА_1 працювала з 16.06.1989 по 29.09.1999 на посаді музичного керівника. Зазначений заклад не передбачений в переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Також не надано документів про те, що ТзОВ «Петромихайлівське» відноситься до закладах державної або комунальної форми. За наявними в пенсійній справі документами страховий стаж, який дає право на призначення грошової допомоги, становить 22 роки 9 місяців 28 днів. Враховуючи вищезазначене, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XI «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у ОСОБА_1 відсутнє. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
08.06.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 31707).
19.06.2026 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № 34456), в якій позовні вимоги викладені наступним чином:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2026 № 084450011892 про відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 01.08.1984 по 22.11.1984 на посаді акомпаніатора у Вільнянському будинку культури, з 22.11.1984 по 13.06.1989 на посаді художнього керівника в Петро-Михайлівському сільському будинку культури, та до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 16.09.1989 по 29.09.1999 на посаді музичного керівника в дитячому садку-ясла радгоспу «Петромихайлівський» та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій відповідного виду у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Тобто, позивачу надано право змінити або предмет, або підстави позову.
Підставу позову складають юридичні факти, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача, предмет позову складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.
Однак, в даному випадку має місце зміна як предмету позову (шляхом пред`явлення вимог про виплату грошової допомоги у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України, у загальному порядку), так і підстав позову (оскільки ці вимоги обґрунтовані покликаннями на постанову КМУ від 14.07.2025 № 821 та визнання її протиправною та нечинною на підставі рішення суду, на що позивач не посилалась у позовній заяві у первісній редакції). В свою чергу, норми КАС України не допускають одночасної зміни як предмету, так і підстав позову, про що вже зазначалося судом вище.
Отже, суд відмовляє позивачу у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог (вх. № 34456).
Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.01.2026 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
27.03.2026 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву, за принципом екстериторіальності, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2026 № 084450011892 у виплаті грошової допомоги відмовлено. В обґрунтування рішення зазначено, що за наявними в пенсійній справі документами страховий стаж, який дає право на призначення грошової допомоги, становить 22 роки 9 місяців 28 днів. До стажу, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсії, не зараховано періоди роботи згідно довідок від 22.01.2026 № 6, виданої Комунальною установою «Вільнянський центр культури та дозвілля» та від 10.03.2026 № 17, виданої ТзОВ «Петромихайлівське». Оскільки відсутні 30 років стажу, які дають право на виплату грошової допомоги, вирішено відмовити у такій виплаті.
Наведені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV; тут та надалі – у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
За правилами частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 24 Закону № 1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом № 1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII; тут та надалі – в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на: з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058-ІV установлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.
Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.
Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
У трудовій книжці позивача (від 07.08.1984 серії НОМЕР_2 ) містяться, серед іншого, такі записи:
01.08.1984 – прийнята на роботу до Вільнянського РБК акомпоніатором;
22.11.1984 – звільнена із займаної посади у зв`язку із переведенням;
22.11.1984 – прийнята за переведенням до Петро-Михайлівського будинку культури художнім керівником;
13.06.1989 – звільнена у зв`язку із переведенням;
16.06.1989 – прийнята за переведенням у дитячий садок-ясла музичним керівником (Радгосп «Петромихайлівський») – цей запис з урахуванням запису від 09.03.2026 № 19;
02.07.1997 – Радгосп «Петромихайлівський» перетворений на ВАТ Петромихайлівське»;
29.09.1999 – звільнена.
Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік закладів і установ) дійсно не містить посади «акомпоніатор».
Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17 звернула увагу, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку № 963.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.
У пункті 4 цього Переліку містяться, серед іншого, найменування посади акомпаніатор.
Згідно визначення, наведеного у статті 1 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 № 1841-III, заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.
Частиною 3 статті 12 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 № 1841-III визначено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.
Виходячи з наведеного, акомпоніатор будинку культури є педагогічним працівником закладу позашкільної освіти, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи позивача з 01.08.1984 по 21.11.1984 включно повинен зараховуватися до її спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.
Крім того, цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки підтверджений записами у її трудовій книжці. Натомість, будь-яких пояснень щодо причин незарахування даного періоду до страхового стажу ані спірне рішення, ані матеріали справи не містять.
Стосовно періоду з 22.11.1984 по 13.06.1989 треба зазначити, що Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, містить найменування посади художній керівник (п. 4).
Однак, даний період не зарахований ані до страхового, ані до спеціального стажу позивача. При цьому, спірне рішення не містить підстав незарахування даного періоду до стажу позивача, як і матеріали справи не містять будь-яких пояснень з цього приводу.
Звідси, враховуючи, що художній керівник будинку культури є педагогічним працівником закладу позашкільної освіти, тобто працівником освіти, і зайнятість на цій посаді у спірний період підтверджена записами трудової книжки позивача, даний період підлягає зарахуванню до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Стосовно періоду з 16.06.1989 (а не 16.09.1989, як помилково вказано у позовній заяві) по 29.09.1999 суд звертає увагу на наступне.
Так, у вказаний період позивач працювала у дитячому садку-яслах Радгоспу «Петромихайлівський» на посаді музичного керівника, що прямо передбачена Переліком закладів і установ.
Однак, суд звертає увагу, що записами у трудовій книжці, а також довідкою ТОВ «Петромихайлівське» від 19.01.2026 № 6 підтверджується, що Радгосп «Петромихайлівський» перетворений у ВАТ «Петромихайлівське» з 02.07.1997.
Отже, починаючи з 02.07.1997 позивач не працювала у закладі дошкільної освіти державної або комунальної форми власності.
Таким чином, до її спеціального стажу підлягає зарахуванню період з 16.06.1989 по 01.07.1997 включно.
З урахуванням наведеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2026 № 084450011892 про відмову в перерахунку пенсії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Суд звертає увагу, що згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
В спірному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та за результатом її розгляду прийнято рішення від 03.04.2026 № 084450011892. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у цьому спорі є органом, що здійснює перерахунок пенсії та призначає грошову допомогу. Натомість, обов`язок виплати призначеної грошової допомоги залишається у відповідача 2. Звідси, позовні вимоги, звернені до відповідача 2, щодо зобов`язання зарахувати до стажу позивача певні періоди роботи, а також призначити грошову допомогу задоволенню не підлягають.
З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала на посаді вчителя мистецтва у закладі комунальної форми власності, що підтверджується записами у її трудовій книжці, та має достатній стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому раніше не отримувала пенсію (що не є спірним), суд доходить висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне для належного захисту прав позивача у спірних правовідносинах зобов`язати:
відповідача 1 – нарахувати позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши періоди роботи з 01.08.1984 по 21.11.1984 включно, з 22.11.1984 по 13.06.1989 включно до страхового стажу, періоди роботи з 01.08.1984 по 21.11.1984 включно, з 22.11.1984 по 13.06.1989 включно, з 16.06.1989 по 01.07.1997 – до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
відповідача 2 – виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2026 № 084450011892 про відмову в перерахунку пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши періоди роботи з 01.08.1984 по 21.11.1984 включно, з 22.11.1984 по 13.06.1989 включно до страхового стажу, періоди роботи з 01.08.1984 по 21.11.1984 включно, з 22.11.1984 по 13.06.1989 включно, з 16.06.1989 по 01.07.1997 – до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
5. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
6. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 24.08.2026. 

Суддя Ю.П. Бойченко