справа №399/537/26 
провадження №2/399/506/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 серпня 2026 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Шуліки О.О.,
за участі секретаря Бобрик І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мельничик Марина Григорівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від представника позивача – адвоката Мельничик Марини Григорівни через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій прохає розірвати шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.08.2014 року у Палаці одруження №3 Управління ЗАГС Москви, актовий запис № 3106.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.08.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу залишилося « ОСОБА_3 ». ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту. Від шлюбу подружжя має дитину: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина є громадянкою України. Спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідачка повернулася до Росії, де і мешкає на час подання позову. На теперішній час шлюбні стосунки між ними припинилися повністю. Позивач не бажає більше перебувати у шлюбі з відповідачкою. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе, виходячи із чого позивач просить суд не надавати додаткового строку для примирення. Шлюб розривають вперше. Прохає судовий збір залишити за позивачем. 
Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2026 року позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача – адвокат Мельничик М.Г. в судове засідання не з`явились, завчасно надали до канцелярії суду заяву, в якій прохають розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохають їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживанням та через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Будь - яких інші заяви та клопотання відповідачем до суду не направлено.
З огляду на зазначене, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про розгляд справи належним чином.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд дослідивши матеріали справи, докази у справі, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.08.2014 року зареєстрований шлюб між громадянкою Росії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Палаці одруження № 3 Управління ЗАГС Москви, за актовим записом № 3106. Після укладення шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_3 ».
Під час спільного проживання у сторін народилась дитина – донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області.
Позивач наполягає на тому, що стосунки між подружжям припинені, збереження шлюбу не можливе, наполягає на його розірванні.
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 р.).
Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», документи, видані компетентними органами іноземних держав, на посвідчення актів цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України.
Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.
Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003 р.) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції.
Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до статей 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи те, що позивач разом із відповідачкою уклали шлюб у Російській Федерації, на сьогоднішній день сторони разом не мешкають, не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків, до того ж сторони мають взаємне бажання припинити зареєстрований шлюб, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, отже шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи, що відповідач під час реєстрації шлюбу не змінювала прізвище, після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 має право надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 ».
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81,137,141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між громадянкою Росії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Палаці одруження № 3 Управління ЗАГС Москви, за актовим записом № 3106.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Дане рішення суду, після набрання ним законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.
Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Мельничик Марина Григорівна, РНОКПП: НОМЕР_3 , юридична адреса: 27500, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, вул.. Богуна, буд. 11

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області       Шуліка О.О.