Справа № 567/1176/26

Провадження №3/567/386/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року | м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , -
за ст.173 КУпАП, -
встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №751514 від 01.07.2026 року ОСОБА_1  ставиться у провину вчинення дрібного хуліганства при наступних обставинах – 04.06.2026 року близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив дрібне хуліганство, а саме виражався нецензурною лайкою відносно сусідки ОСОБА_2 , а також пошкодив для останньої мобільний телефон марки ОРРО А3, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі. Пояснив, що проживає в  АДРЕСА_1 ,та його сусідкою по межі земельної ділянки є ОСОБА_2 . Вказав, що між ними впродовж більш як 15 років існують неприязні відносини та вони не спілкуються після словесного конфлікту, який відбувся між ними 04.06.2026 р.
Вказав, що у день та час, вказаний у протоколі він перебував біля будинку за місцем свого проживання, де натягував проволоку з метою запобігання потраплянню свійських тварин на територію свого домогосподарства, оскільки корови, які належать ОСОБА_2 , проходячи повз його будинок зупиняються та справляють біля будинку свої природні потреби, що постійно створює для нього дискомфорт і незручності, оскільки він змушений постійно прибирати після них. Пояснив, що 04.06.2026 р. ОСОБА_2 їхала на велосипеді повз його будинку та він в цей час натягував проволоку, вона дістала мобільний телефон та почала його знімати на відео, при цьому висловлювалася в його адресу про те, що він ніби то влаштовує концтабір. У відповідь на її слова він обурився, при цьому будь-яких нецензурних слів в її адресу не висловлював. Заперечив пошкодження мобільного телефону ОСОБА_2 , вказуючи на те, що він в неї випав з рук. Вважає, що між ними на даний час існують неприязні відносини, які були спровоковані в значній мірі сусідкою ОСОБА_2 . Вказав, що саме ОСОБА_2 розмовляла з ним на підвищених тонах та ображала його, у відповідь на що він намагався відійти від неї. Зазначив, що під час конфлікту він не вживав щодо ОСОБА_2 жодних нецензурних слів, не лаявся та не висловлювався ненормативною лексикою, при цьому громадський порядок та спокій громадян він жодним чином не порушував, відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказав, що між ним та ОСОБА_2 , яка проживає по сусідству, тривалий час існують неприязні відносини та остання усіляко намагається провокувати з ним конфліктні ситуації. Зазначив, що інша сусідка ОСОБА_3 , яка була свідком конфлікту, пояснювала йому, що не бачила як він пошкодив мобільний телефон ОСОБА_2 .
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 04.06.2026 року близько 13 год. 00 хв. вона гнала домашню худобу додому за адресою - АДРЕСА_3 та проходила повз господарство ОСОБА_1 . В цей час ОСОБА_1 перебував на дорозі та натягував колючий дріт попереду свого паркану. Така поведінка ОСОБА_1 у неї викликала посмішку, відтак вона сказала в голос, що "живемо як у концтаборі". У відповідь на її вислів ОСОБА_1 накинувся на неї та почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, після чого підійшов до неї та вихопив з рук мобільний телефон, кинув його на землю, наступив на нього та потім пошкодив шляхом згину руками, у зв`язку чим вона 2 тижні буда без телефону. Зазначила, що будь-яких тілесних ушкоджень їй нанесено не було. Вказала, що свідком даної події була її сусідка ОСОБА_3 , а також даний конфлікт чула її донька. Пояснила, що між нею та ОСОБА_1 впродовж багатьох років склалися неприязні відносини з приводу визначення межі земельної ділянки та час від часу виникають різного роду конфлікти. 
З метою всебічного та повного з`ясування обставин справи та усунення розбіжностей у показах ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  судом вживались заходи для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_3 , яка неодноразово в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та потерпілої ОСОБА_2 , надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1  події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з огляду на наступне.
У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
До інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, зараховують: нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Водночас, хуліганство відрізняється від інших дій, які за своїм проявом схожі на хуліганство, однак за своїм суб`єктивним проявом не утворюють складу даного адміністративного правопорушення. Зокрема, якщо дії особи були викликані неприязними відносинами до певної особи, як довготриваючими так і тими, які виникли раптово, в тому числі і у випадку неправомірної поведінки особи, то такі не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.
Особа діє із хуліганським мотивом коли її дії проявляються у очевидному, демонстративному, зневажливому ставленні до встановлених у суспільстві правил поведінки та етики, прояві зневаги до існуючих правил і норм поведінки. При цьому, прояв неповаги повинен бути явним, демонстративним, безсумнівно очевидним як для особи, що вчиняє хуліганство, так і інших очевидців, поширюватись на значне та невизначене коло оточуючих. Для хуліганського мотиву дій винного характерно те, що ці дії логічно не обґрунтовані і не обумовлені певними обставинами, без чіткого визначення спрямованості і предмету посягання.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій, що порушують громадський порядок. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст.173 КУпАП, як обов`язкової ознаки правопорушення. 
В ході розгляду справи встановлено, що висловлювання ОСОБА_1 не були нецензурними, мали індивідуальний характер та їх не можливо розцінити як прояв явної та демонстративної неповаги до суспільства, що вказує на відсутність в його діях як хуліганського мотиву зокрема, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КК України вцілому.
При цьому, як встановлено з пояснень ОСОБА_1 він заперечив висловлювання на адресу ОСОБА_2 нецензурних слів та в судовому засіданні достовірно не було встановлено пошкодження ОСОБА_1 мобільного телефону, як про це вказувала потерпіла ОСОБА_2 , оскільки факт його пошкодження заперечувався ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_3 , яка була очевидцем конфлікту та яка б могла підтвердити або спростувати дану обставину, в судове засідання двічі не з`явилася. 
В поведінці ОСОБА_1 судом не встановлено хуліганських дій чи хуліганських мотивів, та на переконання суду у день та час, вказаний у протоколі, мала місце словесна суперечка, у зв`язку з виниклими неприязними відносинами, які склалися між ними на протязі тривалого періоду часу, та які в день події могли були спровоковані потерпілою, що в свою чергу не дає підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 як дрібне хуліганство.
Відтак показами учасників справи та матеріалами справи в їх сукупності не доведено факту здійснення протиправної поведінки ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 , докази, які долучені на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій, не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, окрім того, жодних відео та аудіо доказів матеріали справи не містять.
Надані на розгляд матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.
При цьому наявність умислу в діях ОСОБА_1 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.
Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
В постанові КАС ВС від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом. 
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, в рішенні ЄСПЛ в справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 КУпАП,-

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 11.08.2026 року.

Суддя Острозького районного суду | Василевич О.В.