Справа № 357/8571/26
Провадження № 2/357/6472/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2026 року від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1630-6699 від 28.11.2025 у розмірі 14 443 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 28.11.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 1630-6699. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 02.03.2026 становить 14 443 грн, з яких: 5 500 грн - заборгованість за кредитом; 5 093 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 2 750 грн - 3% річних за ст. 625 ЦК України; 1 100 грн - комісія.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
22.06.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
03.07.2026 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, нараховані позивачем суми штрафних санкцій, пені та відсотків суттєво перевищують граничні розміри, встановлені Законом України «Про споживче кредитування» та Цивільним кодексом України. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є одностороннім, не відображає реальних платежів та структури боргу. Вказує, що вимоги про стягнення надмірних відсотків та штрафів у період дії воєнного стану прямо порушують норми чинного законодавства України щодо обмеження відповідальності позичальників. Просить відмовити в позові.
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Позиція відповідача суду зрозуміла з письмового відзиву на позов.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
Судом встановлено наступне.
28.11.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1630-6699 на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника.
Вказаний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи – Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Відповідно до умов вказаного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 5 500 грн; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів.
Базовий період – проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.
Нарахування за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою), що передбачено пунктом 4.6 договору.
Пунктом 4.7 договору передбачено, що комісія за видачу кредиту становить 20% від суми виданого кредиту, нарахування якої здійснюється на суму виданого за цим договором кредиту у день видачі кредиту.
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк», 28.11.2025 на карту НОМЕР_1 перераховано суму кредиту в розмірі 5 500 грн за кредитним договором № 1630-6699.
В матеріалах справи також містяться надані позивачем роздруківка Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорту та Таблиці споживчого кредиту, довідка про перерахування суми кредиту, розрахунок заборгованості, вимога про дострокове повернення кредиту.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, внаслідок чого позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості станом на 02.03.2026 у розмірі 14 443 грн, з яких: 5 500 грн - заборгованість за кредитом; 5 093 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 2 750 грн - 3% річних за ст. 625 ЦК України; 1 100 грн - комісія.
Судом перевірено порядок нарахування відсотків за прострочення зобов`язання відповідачем та встановлено, що вони нараховані в межах строку договору та в розмірі 1%, що передбачено пунктом 4.6 договору та відповідає ч. 5 ст. 8 Законом України «Про споживче кредитування».
Правових підстав для зменшення вказаних сум по тілу кредиту та відсотків, що погоджені умовами укладеного між сторонами договору та з урахуванням наведених вище правових норм, судом не встановлено, тому в цій частині позов слід задовольнити. 
Крім того, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З врахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, отже у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, при цьому комісія нараховано одноразово та після укладення сторонами кредитного договору, тому в цій частині позов слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин справи відповідачем на надано.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у розмірі 11 693 грн з яких: 5 500 грн - заборгованість за кредитом; 5 093 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 1 100 грн - комісія. В іншій частині позову слід відмовити.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2 155,48 грн (2 662,40х80,96%).
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1630-6699 від 28.11.2025 у розмірі 11 693 грн та судовий збір у розмірі 2 155,48 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», адреса: б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, код ЄДРПОУ: 38548598.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду з дня підписання рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя | А. Ю. Цуранов