ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 280/8939/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2025 в адміністративній справі №280/8939/25 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить суд: 
1. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 04 вересня 2025 року № 084150006108.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1996 по 08.06.2000 та періоди роботи з 15.06.2000 по 30.06.2011, з 20.07.2011 по 21.05.2013, з 29.07.2013 по 04.05.2014, з 10.12.2014 по 28.04.2015, з 08.04.2021 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 31.05.2024 до пільгового стажу за провідними професіями, який дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 кожний рік роботи машиністом бурової установки, прохідником та гірничим очисного забою за періоди роботи з 15.06.2000 по 30.06.2011, з 20.07.2011 по 21.05.2013, з 29.07.2013 по 04.05.2014, з 10.12.2014 по 28.04.2015, з 08.04.2021 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 31.05.2024, з 05.06.2024 по 27.08.2025 - за 1 рік 3 місяці періоду роботи на провідних професіях, враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику провідних професій з 27.08.2025 та провести відповідні виплати.
В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що відповідач при прийнятті спірного рішення провідмову позивачу у призначенні пенсії не зарахував до пільгового стажу (провідні професії), що дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням навчання та кратності, 25 років 5 місяців 13 днів (3 років 9 місяців 8 днів навчання + 17 років 2 місяці 5 днів роботи + 4 роки 6 місяців кратності). Отже позивач вважає, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, розрахунок стажу роботи за провідними професіями (з урахуванням навчання та кратності) складав 26 років 7 місяців 12 днів, у звв`язку з чим позивач згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 має право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників провідних професій виникає за наявності не менше 20 років стажу на таких роботах. Отже, позивач виконав головну умову призначення такої пенсії. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2025 в адміністративній справі №280/8939/25 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 04 вересня 2025 року № 084150006108. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1996 по 08.06.2000 та періоди роботи з 15.06.2000 по 30.06.2011, з 20.07.2011 по 21.05.2013, з 29.07.2013 по 04.05.2014, з 10.12.2014 по 28.04.2015, з 08.04.2021 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 31.05.2024 до пільгового стажу за провідними професіями, який дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 кожний рік роботи машиністом бурової установки, прохідником та гірничим очисного забою за періоди роботи з 15.06.2000 по 30.06.2011, з 20.07.2011 по 21.05.2013, з 29.07.2013 по 04.05.2014, з 10.12.2014 по 28.04.2015, з 08.04.2021 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 31.05.2024, з 05.06.2024 по 27.08.2025 - за 1 рік 3 місяці періоду роботи на провідних професіях, враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 щодо призначення на пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти за наслідками розгляду заяви рішення з урахуванням правових висновків суду. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.
Відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку за наявності не менше 25 років такого стажу.
Для працівників провідних професій на таких роботах встановлено спеціальну умову зайнятість на таких роботах не менше 20 років.
При цьому до провідних професій закон прямо відносить, зокрема, робітників очисного вибою, прохідників та інших працівників, перелічених у частині третій статті 114 Закону № 1058-IV.
Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач у спірні періоди працював у підземних умовах на посадах машиніста бурової установки та прохідника, а також у відповідний період гірничим очисного забою.Щодо роботи позивача машиністом бурової установки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що така робота в умовах підземного видобування руди належить до провідних професій у розумінні положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 01 липня 1992 року № 18 «Про пільгове пенсійне забезпечення робітників металургійного виробництва згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» конкретизує перелік професій працівників металургійного виробництва, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Зокрема, до такого переліку віднесено машиністів бурової установки на підземному добуванні руд.
Отже, висновок суду першої інстанції про належність роботи позивача на посаді машиніста бурової установки до провідних професій є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги в цій частині фактично зводяться до незгоди з оцінкою судом першої інстанції доказів, однак не спростовують установлених ним обставин.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01 вересня 1996 року по 08 червня 2000 року.
Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах та на курсах підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації.
Частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Судом встановлено, що позивач навчався у Дніпрорудненському індустріальному технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та після закінчення навчання 15 червня 2000 року був прийнятий на роботу підземним машиністом бурової установки з повним робочим днем під землею.
Таким чином, перерва між закінченням навчання та працевлаштуванням за набутою професією не перевищила трьох місяців.
Посилання відповідача на те, що Дніпрорудненський індустріальний технікум не зазначений у переліку закладів, наведеному у статті 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки сама назва закладу освіти не може бути визначальною для вирішення питання про характер отриманої освіти.
Вирішальне значення мають зміст освітньої програми, отримана професія та подальше працевлаштування особи.
У цій справі документи про освіту та трудова книжка підтверджують, що після закінчення навчання позивач був працевлаштований за професією, пов`язаною з підземними роботами та такою, що належить до робіт, які дають право на відповідне пільгове пенсійне забезпечення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зарахування спірного періоду навчання до відповідного пільгового стажу.
Щодо періодів роботи позивача колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив трудову книжку, уточнюючі довідки та інші надані до справи документи.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено можливість підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Водночас сам факт неналежного оформлення підприємством документа, який підтверджує трудову діяльність працівника, не може автоматично позбавляти особу права на врахування відповідного стажу, якщо сукупність інших доказів підтверджує характер та умови виконуваної роботи.
Як правильно встановив суд першої інстанції, трудова книжка позивача містить записи про роботу на відповідних посадах у спірні періоди, а надана довідка від 09 грудня 2017 року № 175 містить відомості щодо характеру роботи та періодів зайнятості.
Відсутність у цій довідці підпису головного бухгалтера за встановлених судом обставин сама по собі не свідчить про недостовірність наведених у ній відомостей та не є достатньою підставою для неврахування відповідного періоду.
Відповідач, у свою чергу, не надав доказів недостовірності відомостей, зазначених у трудовій книжці та довідці, не спростував характеру виконуваної позивачем роботи та не довів неможливості врахування відповідних періодів.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення.
Такий обов`язок відповідачем належним чином не виконано.
Обґрунтованим є і висновок суду першої інстанції щодо застосування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.
Зазначеним Роз`ясненням визначено порядок обчислення трудового стажу для працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема встановлено, що кожний повний рік роботи гірничим очисного забою, прохідником, вибійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин та іншими визначеними професіями зараховується за один рік і три місяці.
Встановивши, що позивач протягом спірних періодів був зайнятий на роботах, які належать до провідних професій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування відповідного порядку обчислення стажу.
При цьому висновок відповідача про неможливість застосування кратності через недостатність стажу на провідних професіях ґрунтувався на тому, що при визначенні такого стажу ним не були враховані саме ті періоди роботи, які є предметом спору в цій справі.
Тобто зазначений висновок відповідача фактично побудований на первісному неврахуванні спірних періодів, а тому не може бути покладений в основу правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії.
З урахуванням встановлених судом обставин правильним є висновок, що при новому розгляді заяви позивача відповідач повинен врахувати визначені судом періоди навчання та роботи, а також здійснити обчислення пільгового стажу з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Разом з тим суд першої інстанції не вийшов за межі повноважень адміністративного суду, оскільки не зобов`язав відповідача безпосередньо призначити позивачу пенсію, а обрав спосіб захисту шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду.
Такий спосіб захисту відповідає завданню адміністративного судочинства та забезпечує відновлення порушеного права позивача без підміни судом суб`єкта владних повноважень у здійсненні дискреційних повноважень щодо остаточного визначення права на пенсію та її розміру.
Колегія суддів враховує, що суд першої інстанції дослідив усі істотні для справи обставини, надав належну оцінку доказам у їх сукупності та правильно застосував норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати рішення незаконним чи необґрунтованим.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2025 в адміністративній справі №280/8939/25 у цій справі є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2025 в адміністративній справі №280/8939/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 328– 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун