КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року № 320/51170/25
Київський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді - Діски А. Б.,
за участі секретаря судового засідання – Безуглої А. С.,
представника позивача – Овчіннікової О.С.,
представника відповідача – Ліщук О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДОЗ УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "САНДОЗ УКРАЇНА", звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2025 №00866750704.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 07.02.2025 по 20.02.2025 відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за грудень 2024 року. За результатами перевірки позивачу було відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за грудень 2024 року у розмірі 50706378 грн та винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025, яке за скаргою позивача, рішенням ДПС України від 05.06.2025 було скасоване та ДПС України було зобов`язано відповідача вжити заходів відповідно до вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Відповідачем було проведено додаткову перевірку у період з 30.07.2025 по 19.08.2025 за результатами якої складено акт. 
Позивач зазначає, що новим Актом перевірки від 26.08.2025, відповідач, замість того щоб усунути виявлену контролюючим органом вищого рівня невідповідність висновків попереднього Акта перевірки відповідача від 26.02.2025 вимогам законодавства, повторно «встановив порушення Товариством вимог п. 200.1, п.200.4 ст.200 ПК України», та за того ж мотивування відмовив у бюджетному відшкодуванні ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378,00 грн. На підставі нового Акту перевірки від 26.08.2025, відповідачем було виявлено відсутність права платника податку - Товариства на врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок останнього у розмірі 50 706 378 грн. за декларацією №94199933353 від 22.01.2025 за звітним періодом грудень 2024 р. та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Позивач зі спірним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, оскільки висновки контролюючого органу вищого рівня, викладені в Рішенні не передбачали додаткового вивчення питань, які не вивчались при проведенні першої перевірки. При умові відповідності платника податків вищезазначеним вимогам, платник податків має право на бюджетне відшкодування ПДВ, незважаючи на факт реалізації чи не реалізації придбаного товару на митній території України. 
Також, позивач вважає за необхідне зазначити, що актом перевірки не встановлено фактів заниження податкових зобов`язань з ПДВ та завищення податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за грудень 2024 року, а також не доведено обставин, які б могли вплинути на правильність формування платником від`ємного значення з ПДВ, а відтак і суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню відповідно до п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, не встановлено наявності податкового боргу станом на дату складання акта перевірки. Також в акті перевірки зазначено, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства.
Окрім того, позивач вважає, що відповідач провів додаткову перевірку з перевищенням своїх повноважень, оскільки провадив її з тих самих підстав, раніше досліджених та вирішених контролюючим органом вищого рівня.
Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.12.2025.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що основною причиною виникнення від`ємного значення з ПДВ є декларування залишків ввезених на митну територію України лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS». В ході проведення перевірки встановлено, що фактично, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» є дистриб`ютором на митній території України лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS».
ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» до розрахунку сум бюджетного відшкодування включено суму від`ємного значення з ПДВ по товарно-матеріальних цінностях, які станом на кінець перевіряємого періоду не були реалізовані або реалізовані на митній території України. (Частка у Розрахунку сум бюджетного відшкодування суми вiд`ємного значення по ввезеним лікарським засобам торгової марки «SANDOS» на митну України складає 80,1%).
Таким чином, перевіркою встановлено, що задекларований та сформований податковий кредит з ПДВ за операціями з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS») погашається податковими зобов`язаннями нарахованими в адресу контрагентів покупців у наступних звітних періодах під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS» на митній території України». Отже, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» суму податкового кредиту по операціях з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS») заявленої до бюджетного відшкодування за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 грн. фактично повернуто та буде повернуто у складі ціни під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS на митній території України». Враховуючи вищевикладене, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» не доведено, що залишки товарно-матеріальних цінностей, що обліковуються на складі підприємства та заявлені до відшкодування з бюджету, використані або будуть використані в операціях, що оподатковуються за нульовою ставкою або звільнені від оподаткування. Тобто, від`ємне значення ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» за операціями з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS») відсутнє, оскільки його зменшено нарахованими податковими зобов`язаннями під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS на митній території України».
Таким чином, на думку відповідача, доводи позивача не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.
Представником позивача було подано до суду додаткові пояснення та докази по справі.
Ухвалою суду від 22.12.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання судових справ у одне провадження було відмовлено.
Ухвалою суду від 22.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» (далі - Товариство) з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2024 року.
За результатами перевірки складено акт від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586, яким встановлено порушення ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» вимог п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 гривень.
На підставі вказаного Акту, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 00293070704, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 гривень.
ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» оскаржило податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 00293070704 в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України від 05.06.2025 № 16208/6/99-00-06-01-03-06 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 00293070704 та зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві вжити заходів відповідно до вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
Державною податковою службою України, відповідно до вказаного рішення ДПС, було винесено наказ від 15.07.2025 № 729 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА».
Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами), у зв`язку зі змінами у п.п. 69.22, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, внесеними Законом України від 09 листопада 2023 року № 3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» та відповідно до рішення ДПС про результати розгляду скарги від 05.06.2025 № 16208/6/99-00-06-01-03-06, згідно з яким виявлено невідповідність висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНДОЗ УКРАЇНА» від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586 з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2024 року, вимогам законодавства, у зв`язку з неповним з`ясуванням під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки, для винесення об`єктивних висновків щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та здійсненням дисциплінарного провадження стосовно посадової особи Головного управління ДПС у м. Києві, яка здійснювала таку перевірку (наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 26.06.2025 № 149-д «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ») було винесено наказ від 25.07.2025 №5283-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОЗ УКРАЇНА» з 30.07.2025 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів, із питань, визначених у рішенні ДПС про результати розгляду скарги від 05.06.2025 № 16208/6/99-00-06-01-03-06, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОЗ УКРАЇНА» та проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2024 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 22.01.2025 № 9419933353), із питань, визначених у рішенні ДПС про результати розгляду скарги від 05.06.2025 №16208/6/99-00-06-01-03-06, у порядку контролю за правильністю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» від 26.02.2025 № 16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586.
За результатами перевірки складено Акт перевірки від 26.08.2025 № 73998/ Ж5/26-15-07-04-03/38419586 (далі – Акт перевірки) та встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 гривень.
На підставі висновків Акта перевірки, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення: № 00866750704 від 16.09.2025 (форма «В3»), яким відмовлено позивачу у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 50 706 378 гривень за грудень 2024 року.
Позивач не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним нормативно-правовим актом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства Податковий кодекс України (далі ПК України).
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. 75.1., 75.1.2 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підстави проведення документальної позапланової перевірки наведені в ст. 78 ПК України.
Так, зокрема, відповідно до п. 78.1.8 та 78.1.12 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (п. 78.1.8);
- контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; 
На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу (п. 78.1.12).
Звернувшись до суду з цією позовною заявою представник позивача зазначає, що відповідач, посилаючись на Рішення ДПС України, провів перевірку з перевищенням своїх повноважень, оскільки провадив її з тих самих, раніше вже досліджених та вирішених, зокрема і контролюючим органом вищого рівня, питань. Тобто, на думку позивача, відповідач не дотримався законодавчо встановленої процедури при призначенні та проведенні перевірки, що свідчить про протиправність та незаконність спірного податкового повідомлення-рішення.
Як встановлено судом, рішенням ДПС України від 05.06.2025 № 16208/6/99-00-06-01-03-06 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 00293070704 та зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві вжити заходів відповідно до вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
Так, згідно вказаного рішення ДПС України дійшла висновків, що в Акті перевірки не встановлено невідповідність ТОВ «САНДОЗ Україна» умовам, визначеним п.п. б п. 200.4 ст. 200 ПК України щодо звернення із заявою про відшкодування суми від`ємного значення.
Також ДПС України у рішенні від 05.06.2025 дійшла висновку, що актом перевірки не встановлено фактів заниження податкових зобов`язань з ПДВ та завищення податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за грудень 2024 року, а також не доведено обставин, які б могли вплинути на правильність формування платником від`ємного значення з ПДВ, а відтак і суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; не встановлено перевищення суми ПДВ, заявленої платником до бюджетного відшкодування у податковій декларації з ПДВ за грудень 2024 року, над сумою, фактично сплаченою ним постачальникам та/або до Державного бюджету України при митному оформленні, а також перевищення суми, розрахованої відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України; не встановлено наявності податкового боргу станом на дату складання акта перевірки. 
Також у рішенні ДПС України зазначено, що вимоги податкового законодавства не пов`язують право платника податків на декларування у податковій звітності з податку на додану вартість сум від`ємного значення податку на додану вартість (у відповідності з вимогами ст. 200 ПК України) з фактом отримання/неотримання таким платником податків доходу від операційної діяльності. Зважаючи на викладене, виходячи із сукупності встановлених під час розгляду скарги обставин, ДПС України зазначила, що висновки, викладені в акті перевірки щодо відмови ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» у бюджетному відшкодуванні ПДВ за грудень 2024 року, не забезпечені належною доказовою базою, є необґрунтованими, а відтак підлягають скасуванню, що не виключає можливості їх дослідження в ході документальної перевірки, призначеної відповідно до вимог чинного законодавства.
Таким чином, Державною податковою службою України скасовано податкове повідомлення рішення відповідача від 02.04.2025 та, відповідно до вказаного рішення ДПС, було винесено наказ від 15.07.2025 № 729 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА».
При цьому, суд зазначає, що в наказі зазначено, що було виявлено невідповідність висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «САНДОЗ Україна» та неповноту з`ясованих під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки. 
Таким чином, суд звертає увагу позивача, що положеннями ПК України передбачено проведення повторної перевірки платника податку з тих самих питань за той самий період лише у разі, коли орган державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснив перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявив невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 78.1.12 ПКУ).
Відтак, суд зазначає, що перевірка, яка проводиться на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України за своєю суттю є додатковою перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були дослідженні зовсім або досліджені не в повній мірі під час проведення перевірки або ж перевірити висновки, зроблені за результатами податкової перевірки у випадку встановлення їх невідповідності чинному законодавству.
В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова перевірка позивача була проведена з підстав, передбачених пп. 78.1.12 ПК України та на виконання рішення ДПС України від 05.06.2025, у зв`язку з чим відповідачем правомірно проведено таку перевірку, а тому доводи представника позивача про протиправність проведення позапланової перевірки у період з 30.07.2025 тривалістю 10 робочих днів, є необґрунтованими.
Водночас, надаючи оцінку правомірності оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 16.09.2025 № 00866750704, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до Акту перевірки від 26.08.2025 № 73998/ Ж5/26-15-07-04-03/38419586, податковим органом встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 гривень.
За приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно з пунктами 198.1, 198.3, 198.5 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Проте, пунктом 198.6 цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
За вимогами частини другої статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно з вимогами пункту 1 статті 9 Закону № 996-XIV, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Основним аргументом податкового органу, який став підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства, слугували доводи відповідача про декларування залишків ввезенних на митну територію України лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS», що стало основною причиною виникнення від`ємного значення з ПДВ.
Як вбачається судом із Акту перевірки, в ході її проведення встановлено, що ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» в особі в.о. Генерального директора Шершуна Вадима Олександровича, в.о. Фінансового директора Мусієнко Олени В`ячеславівни (іменується – «Покупець») між Компанією «Сандоз АГ» («SANDOS АG»), Швейцарія в особі Директора з фінансів та адміністрування Георга Рьєдера, Голови відділу операцій з грошовими потоками та ІТ Клаудіо Замунера (іменується – «Постачальник») укладено договір поставки від 03.08.2015 № AGUA/030815 предметом якого є: «Постачальник» зобов`язується здійснювати постачання та «Покупець» зобов`язується купувати Продукцію, асортимент та ціни якої визначаються у окремих додаткових угодах. Фактично, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» є дистриб`ютором на митній території України лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS».
Основними постійними покупцями лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS» на митній території України є: СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-ЕСТОНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО У ФОРМІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» (код ЄДРПОУ 21642228), ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР ФАРМАЦІЯ» (код ЄДРПОУ 30177378), ТОВ «БАДМ» (код ЄДРПОУ 31816235), ТОВ «БУСТ ФАРМА» (код ЄДРПОУ 44107410), ТОВ «ДІАТОМ» (код ЄДРПОУ 38737616). 
Як зазначено відповідачем в акті перевірки, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» до розрахунку сум бюджетного відшкодування включено суму від`ємного значення з ПДВ по товарно-матеріальних цінностях, які станом на кінець перевіряємого періоду не були реалізовані або реалізовані на митній території України. (Частка у Розрахунку сум бюджетного відшкодування суми вiд`ємного значення по ввезеним лікарським засобам торгової марки «SANDOS» на митну України складає 80,1%).
Таким чином, перевіркою встановлено, що задекларований та сформований податковий кредит з ПДВ за операціями з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS») погашається податковими зобов`язаннями нарахованими в адресу контрагентів покупців у наступних звітних періодах під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS» на митній території України.
Отже, враховуючи викладене, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» суму податкового кредиту по операціях з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS»), заявленої до бюджетного відшкодування за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 грн. фактично повернуто та буде повернуто у складі ціни під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS на митній території України». А тому, ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» не доведено, що залишки товарно-матеріальних цінностей, що обліковуються на складі підприємства та заявлені до відшкодування з бюджету, використані або будуть використані в операціях, що оподатковуються за нульовою ставкою або звільнені від оподаткування. Тобто, від`ємне значення ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» за операціями з ввезення на митну територію України товарів (лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS») відсутнє, оскільки його зменшено нарахованими податковими зобов`язаннями під час здійснення операцій з реалізації лікарських засобів та дієтичних добавок торгової марки «SANDOS» на митній території України.
Суд із такими висновками відповідача не погоджується, оскільки як зазначає сам відповідач, таке нарахування здійснювалось та/або буде здійснюватись тільки в наступних звітних періодах. 
Суд зазначає, що наступні після імпорту операції з реалізації товарно-матеріальних цінностей на митній території України зумовлять виникнення у позивача податкових зобов`язань та ними зменшуватимуться суми податкового кредиту вже інших, наступних за звітним, податкових періодів.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки податкового органу з приводу відсутності права позивача на бюджетне відшкодування сум ПДВ з підстав декларування останнім залишків ТМЦ, вже були предметом розгляду скарги позивача до ДПС України, за результатами розгляду якої, Державна податкова служба України прийняла рішення від 05.06.2026, в якому зазначила, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками у зв`язку з придбанням товарів/послуг, а якщо постачальник – нерезидент, то з бюджетом (у частині ПДВ).
Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. 3 аналізу вказаних правових норм вбачається, бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між загальною сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за звітний період. При цьому, жодною нормою Податкового кодексу України не передбачено, що від`ємне значення ПДВ розраховується щодо окремих операцій чи окремого товару.
Також, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що платник податків має звернутися із заявою до контролюючого органу про відшкодування суми від?ємного значення, якщо така сума:
- фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України; 
- не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001:3 ст. 2001 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;
- відсутній податковий борг.
Суд зазначає, що в акті перевірки не встановлено недотримання ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» зазначених вимог.
Тому, при умові відповідності платника податків вищезазначеним вимогам, платник податків має право на бюджетне відшкодування ПДВ, незважаючи на факт реалізації чи не реалізації придбаного товару на митній території України, про що також було наголошено Державною податковою службою України у рішенні від 05.06.2025.
Також, варто зазначити, що актом перевірки не встановлено фактів заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ та завищення податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за грудень 2024 року, а також не доведено обставин, які б могли вплинути на правильність формування платником від`ємного значення з ПДВ, а відтак і суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню відповідно до п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України.
Крім того, відповідачем у ході перевірки також не встановлено перевищення суми ПДВ, заявленої платником до бюджетного відшкодування у податковій декларації з ПДВ за грудень 2024 року, над сумою, фактично сплаченою ним постачальникам та/або до Державного бюджету України при митному оформленні, а також перевищення суми, розрахованої відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України; не встановлено наявності податкового боргу станом на дату складання акта перевірки.
Суд звертає увагу, що згідно акту перевірки перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду не встановлено порушень податкового законодавства. 
Крім того, вимоги податкового законодавства не пов`язують право платника податків на декларування у податковій звітності з податку на додану вартість сум від`ємного значення податку на додану вартість (у відповідності з вимогами ст. 200 ПК України) з фактом отримання/неотримання таким платником податків доходу від операційної діяльності.
Суд зазначає, що скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 02.04.2025 №00293070704, Державна податкова служба України дійшла висновку про його протиправність виходячи з відомостей, зазначених ГУ ДПС у м. Києві у Акті перевірки від 26.02.2025.
Водночас, за результатами проведеної перевірки за наслідками скасування вказаного податкового повідомлення-рішення, відповідачем було зроблено висновки про відсутність у позивача права на відшкодування з бюджету ПДВ з тих самих підстав та обґрунтувань, що й під час попередньої перевірки. 
Отже, відповідачем не було доведено та підтверджено відповідними доказами порушення позивачем податкового законодавства, висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки є необґрунтованими. У зв`язку з чим відмова в бюджетному відшкодуванні ПДВ за грудень 2024 року є необґрунтованою, а спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, тому, з урахуванням наведених висновків суду та матеріалів справи, суд визнає протиправним оскаржене податкове повідомлення-рішення та таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2КАС України, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.
Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОЗ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00866750704 від 16.09.2025.
Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19 ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОЗ УКРАЇНА» (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, б. 28-А, літера Г, код ЄДРПОУ 38419586) витрати зі сплати судового збору в розмірі 30280,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09.07.2026.

Суддя Діска А.Б.