Справа № 932/9021/26
Номер провадження 3/932/2521/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, місце роботи не відоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра 20 серпня 2026 року повторно після повернення на доопрацювання надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №699080 від 21 червня 2026 року, складений інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйон Управляння патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Головешко І.М.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 21 червня 2026 року о 15 год. 11 хв. в м. Дніпро в районі будинку №2 по вул. Киргизька, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager та в закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР відмовився.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом отримання повістки 07 вересня 2026 року засобами поштового зв`язку, а також отримання смс-повістки у месенджері Viber на мобільний номер телефону, зазначений в договорі про надання правничої допомоги від 22 червня 2026 року; клопотання про відкладення судового розгляду або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надав.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючі про те, що відносно нього здійснюється провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, свідомо ухилявся від участі у цьому провадженні, не вживав заходів для реалізації своїх передбачених законом прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, умисно ухилявся від явки до суду, визнано за можливе розглянути справу у його відсутність.
Дослідивши протокол та додані до нього докази, суддею встановлено таке.
На підтвердження винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка його склала, долучено: 
- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 червня 2026 року;
- рапорт командира взводу №1 роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Богдана (прізвище нерозбірливо), в якому зазначено, що під час несення служби 21.062026 року ними за адресою: м. Дніпро, вул. Киргизька, 2, згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено т.з. ВАЗ зн.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння згідно спільного наказу МОЗ/МВС 1452/735 у зв`язку з чим на підставі п. (нерозбірдиво) України водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою алкотестеру драгер або проїхати до медичного закладу у встановленому законом порядку на що водій відмовився від обох варіантів. На підставі ст. 288 КуУпАП водія відсторонено від керування т.з. Відносно ОСОБА_2 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч 5 ст. 121 КУпАП. Відео 473776;
- відеозапис. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом ст. 9 КУпАП, єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про і є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, відеозапису режимі вилучення , а також іншими документами.
В судовому засіданні був відтворений відеозапис, долучений на лазерному диску (один файл з назвою «export-rf730» розміром 114 МБ, тривалість запису 3 хв. 54 сек.), при перегляді якого встановлено, що на ньому зафіксовано, як біля транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 стоїть чоловік у червоній футболці та темних штанях, якому працівник поліції пропонує продути алкотестер у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з рота, на що чоловік хитає головою в знак відмови, після цього поліцейський пропонує чоловіку проїхати разом з ними до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на що чоловік відповідає, що хоче поїхати до лікарні самостійно. Поліцейський, в свою чергу, каже, що треба їхати тільки разом з ними. Чоловік відмовляється. Після цього поліцейський повідомляє, що відносно чоловіка буде складений протокол про адміністративне правопорушення. Факт керування транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 будь-якою особою на відеозаписі не зафіксований.
З огляду наведеного, суддя доходить висновку, що транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 знаходився у статичному стані, доказів того, що  ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом, як то зазначено у протоколі, не надано. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, відсутні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
На це суд зазначає, що об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зупинили працівники патрульної поліції під час руху автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом суду не надано, в зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 280, 284-285 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра. 

Суддя     О.О. Леміщенко