Справа № 541/2583/26
Номер провадження 2-о/541/87/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
21 серпня 2026 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Городівського О.А.,
з участю секретаря судового засідання – Гуриної В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа – Виконавчий комітет Миргородської міської ради,
В С Т А Н О В И В:
29 червня 2026 року представник Миргородської міської ради Полтавської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_1 ), яке належало йому на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.2003 року виданого Бюро по приватизації житлового фонду згідно з розпорядженням (наказом) №4857 від 16.12.2003 року. 
Оскільки, з часу настання смерті спадкодавця ОСОБА_1 минуло більше 3 років, а свідоцтво про право на спадщину будь-кому із спадкоємців не видавалося, це дає підстави стверджувати про відсутність у померлого спадкоємців або неприйняття ними вказаного майна у встановлений законом строк, а тому Миргородська міська рада на виконання вимог ст. 1277 ЦКУ зобов`язана звернутися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою для впорядкування правового режиму нерухомого майна на території Миргородської міської територіальної громади. Таким чином, майно спадкодавця, а саме, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_1 ) - має бути визнане відумерлою спадщиною перейти у власність Миргородської міської територіальної громади.
Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 13 липня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 16, 18-19).
Представник Виконавчого комітету Миргородської міської ради надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви Миргородської міської ради не має (а.с. 25).
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 07 березня 2022 року складено актовий запис № 220, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 17 липня 2026 року № 00059832342 (а.с. 23).
ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 16 грудня 2003 року, виданого Бюро по приватизації житлового фонду, згідно з розпорядженням (наказом) від 16 грудня 2003 року № 4857, на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 16 грудня 2003 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 лютого 2004 року № 2715836, копією листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради від 18 лютого 2026 року № 32, копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 квітня 2026 року № 474051242 (а.с. 6-7, 12-13).
За вказною адресою жодної особи не зареєстровано, що підтверджується відомостями від 15 липня 2026 року № 05.3-11/967 (а.с. 21).
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 29 липня 2026 року № 86160263, спадкова справа по померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 – не заводилась (а.с. 26).
Відповідно до копії листа Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 04 березня 2026 року № 25/22.10-35, актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей стосовно ОСОБА_1 відсутні (а.с. 4).
З копії листа Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради від 09 березня 2026 року № 322 вбачається, що у вищезазначеній квартирі тимчасово ніхто не проживає, у зв`язку з чим нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюється (а.с. 9).
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно зі статтею 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Положеннями частини першої статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що з дня відкриття спадщини, яка залишилася після померлого ОСОБА_1 пройшло більше 1 року. Спадкоємців після померлого не має, що підтверджується, зокрема, листом Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 04 березня 2026 року № 25/22.10-35.
За приписами статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно – за його місцезнаходженням.
Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою та передачу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного та керуючись ст. 1277 ЦК України, статтями 76, 334, 335, 336, 337, 338 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою – задовольнити.
Визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 , відумерлою спадщиною.
Передати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , до комунальної власності Миргородської міської територіальної громади.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Суддя | | О.  А.  Городівський