ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1425/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/12568/25 Категорія: 304090000 | Токова С.Є.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Фетісова Т. Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач | Фетісова Т. Л.
судді | Василенко Л. І., Карпенко О. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Руднічука Д. В. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.04.2026 (повний текст складено 23.04.2026, суддя в суді першої інстанції Токова С. Є.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

 
в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 38698,84 грн (7995,40 грн по кредиту; 30703,44 грн по відсоткам) та судові витрати – 2422,40 грн судового збору та 7 000 грн витрат на правничу допомогу, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення у даній справі.
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.04.2026 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 272619706 від 04.11.2022 у розмірі 38698,84 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. Суд вказав на обґрунтованість доводів позивача про невиконання позичальником своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, передбачених договором, а також про наявність підстав для зменшення судових витрат на правничу допомогу, враховуючи засаду співмірності з ціною позову у справі .
Представник відповідача адвокат Руднічук Д. В. 14.05.2026 подав на вказане рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками по кредиту апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків у сумі 20 013,84 грн та новим рішенням стягнути з відповідача кредитну заборгованість у сумі 18685 грн (7995,40 грн по кредиту та 10689,60 грн по відсоткам), а решту позовних вимог - відхилити.
В обґрунтування вказано на те, що нарахування новими кредиторами заборгованості за відсотками є протиправним. Так ТОВ «Таліон Плюс» отримав права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на загальну суму 18685 грн та самостійно нарахував відсотки по кредиту на суму 20 013,84 грн. Отже вказану суму заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач сплачувати не повинен.
За практикою ВС якщо кредитор не має певного права вимоги, то таке право не може перейти до нового кредитора, адже передаються лише наявні у дійсності права.
Відповідач кредиторами не повідомлявся про відступлення права вимоги, що свідчить про недотримання приписів ст. 1082 ЦК України та відповідних умов договорів факторингу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «Юніт Капітал» проти її аргументів заперечив та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, вважаючи його законним та обґрунтованим. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Ураховуючи апеляційні аргументи представника відповідача, він не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків по кредиту, а в решті – висновки суду першої інстанції не заперечує, що визначає межі апеляційного перегляду справи.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 04.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 272619706 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 
Так відповідач ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2S6Y3. 
Відповідно до п.2.. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. 
04.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн на банківську карту позичальника, що сторонами справи не заперечується.
З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №272619706 від 04.11.2022 убачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 38698,84 грн, з яких: 7995,40 грн прострочене тіло, 30703,44 грн прострочені відсотки.
При цьому відповідно до кредитного договору сторони погодили такі умови кредитування:
7.1. На момент укладення договору сторони дійшли згоди, що орієнтована дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтоного періоду кредитування 04.12.2022, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу позичальником.
7.2.1. Закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п.11.1 Договору.
7.4. Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми Кредиту, сума до сплати за Договором перераховується. З актуальною сумою до сплати Позичальник має можливість ознайомитись в Особистому кабінеті.
7.5. Сума Кредиту, процентів за користування Кредитом, неустойки та інших платежів передбачених Договором підлягають безготівковому перерахуванню на поточний рахунок Кредитодавця у строки, встановлені Договором та чинним законодавством України.
7.6. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:
- у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені проценти за користування Кредитом;
- у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування Кредитом;
- у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.
7.7. Дострокове повернення Кредиту може бути здійснено після сплати Позичальником нарахованих процентів за фактичні дні користування кредитом.
8.1. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено.
Згідно п.11.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Також з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01 Додатковими угодами строк дії договору продовжено до 31.12.2024.
Відповідно до реєстру прав вимоги №244 від 15.08.2023 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №272619706 від 04.11.2022 на суму 18685 грн.
31.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №31/0724-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №272619706 на суму 38698,84 грн.
04.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 272619706 на суму 38698,84 грн.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, права вимоги щодо якої наявні у позивача за Кредитним договором №272619706 від 04.11.2022, становить 38698,84 грн, яка складається з такого: 7995,40 грн по кредиту; 30703,44 грн по відсоткам. 
Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку позичальника за період часу з 04.06.2025 по 25.06.2025.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056^1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.
Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення, про що вірно вказав суд першої інстанції.
Надаючи оцінку аргументам скаржника про те, що при відступленні права вимоги по кредитному договору проміжними кредиторами відповідача було протиправно нараховано відсотки по кредиту на суму 20 013,84 грн, вимоги про стягнення яких не належали первісному кредитору, апеляційний суд враховує таке.
За змістом ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути, зокрема, право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Відтак, у разі переходу до нового кредитора права вимоги за кредитним договором він матиме можливість самостійно нараховувати обумовлені таким кредитним договором відсотки за користування кредитними коштами, заборгованість за якими на момент передачі права вимоги ще не існувала, у разі, якщо строк кредитування ще не сплив.
За обставин цієї справи строк дії кредитного договору становить 5 років (п.11.1) з моменту укладення 04.11.2022, відтак новий кредитор не буде обмеженим розміром прав вимоги, який був фактично наявний на час укладення договору факторингу, а й матиме можливість самостійно реалізовувати права кредитора за договором кредитування, що виникатимуть пізніше.
Таке тлумачення фактичних обставин цієї справи відповідатиме точному змісту приписів ст. 1078 ЦК України.
Отже відповідні апеляційні аргументи скаржника у справі є помилковими, а посилання на відповідні висновки ВС від 14.06.2023 у справі №755/15965/17 та ВП ВС від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 є недоречним, адже вони стосуються лише дійсності прав вимоги, що передаються за договором факторингу та не відображають тлумачення та застосування норм права стосовно передачі прав вимоги, які виникатимуть у майбутньому.
Апеляційний суд відхиляє також посилання скаржника і на те, що відповідача не повідомляли про відступлення права вимоги, що свідчить про недотримання приписів ст. 1082 ЦК України та відповідних умов договорів факторингу, адже на дійсність відповідного правочину зазначені обставини не впливають.
Крім того, за приписами законодавства неповідомлення боржника про відступлення права вимоги відповідних зобов`язань не припиняє та відповідач не надав суду доказів того, що при визначенні суми заборгованості по кредиту судом першої інстанції не було враховано проведені ним сплати на користь будь-кого з попередніх кредиторів.
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.04.2026 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати скаржника за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.04.2026 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Судові витрати скаржника в апеляційному суді не відшкодовувати.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 28.07. 2026.

Суддя-доповідач   

Судді