Справа № 334/5294/26
Провадження № 2/708/698/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Факторинг партнерс" через свою представницю - за посадою Сердійчук Я. Я. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в сумі 18 400,00 грн. В обґрунтування поданого позову представниця зазначила, що 06.05.2025 між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 був укладений договір № 2285168. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 4 000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, тип кредиту - кредит.
Відповідачка порушила умови договору, зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 18 400,00 грн. 
26.11.2025 між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір факторингу № 26-11/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за договором № 2285168 від 06.05.2025, укладеного між ТОВ "Селфі кредит" та відповідачкою.
Сума заборгованості відповідачки, яку просить стягнути позивач, становить 18 400,00 грн та складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 4 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 8 160,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами згідно договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) у розмірі 6 240,00 грн.
Тому ТОВ "Факторинг партнерс" просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 2285168 від 06.05.2025 у розмірі 18 400,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 3 328,00 грн та витрати по сплаті витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 03.08.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. 
Під час підготовки справи до розгляду по суті судом установлено, що відповідачка ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не подала.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
На підставі п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Згідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
У свою чергу згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Згідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Судом під час розгляду справи установлено, що 06 травня 2025 року між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 був укладений договір № 2285168 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого (п. 1.2 договору) відповідачка отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту - 360 днів.
Відповідно до п. 1.5 договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,00 % на день. 
Як передбачено п. 2.1. договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 4 000,00 грн на картковий рахунок, наданий споживачем.
Судом установлено, що вказаний договір про надання споживчого кредиту, а також паспорт споживчого кредиту та додаток № 1 до договору - графік платежів підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн на виконання умов укладеного договору на платіжну картку № 4149499395614694 під час розгляду справи підтверджений повідомленням ТОВ "Пейтек" № 20251127-1495 від 27.11.2025.
Аналогічний картковий рахунок № НОМЕР_1 вказано в п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту.
Відповідачкою факту отримання кредитних коштів не спростовано належними доказами.

26.11.2025 між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ «Факторинг партнерс» був укладений договір факторингу № 26-11/25, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі кредит" передає (відступає) ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг партнерс» приймає належні ТОВ "Селфі кредит" права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 20 160,00 грн., з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за кредитом; 8 160,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 8 000,00 грн - заборгованість за штрафом/пенею.
Водночас позивач не заявляє вимогу щодо стягнення з відповідачки заборгованості за штрафом/пенею у сумі 8 000,00 грн.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Після укладення договору факторингу позивачем донараховано відсотки за кредитом у межах строку кредитування у сумі 6 240,00 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитом, наданий позивачем.
Судом установлено, що відсотки за користування кредитними коштами нараховано за ставкою 1 % на день у межах строку кредитування - 360 днів, що відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.
Відповідачка своїх зобов`язань належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості, доказів на спростування якої відповідачкою суду не надано.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Факторинг партнерс» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у сумі 3 328,00 грн. 
Щодо витрат на професійну правову допомогу суд враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Загальна сума витрат позивача на правову допомогу в даній справі склала 9 000,00 грн, на підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року з додатками та тарифами, заявку про надання юридичної допомоги № 1768 від 01.04.2026 року, витяг з акту № 33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026.
Відповідачкою не подано клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу.
Оцінивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає їх належними та допустимими, а заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9 000,00 грн співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягає до стягнення з відповідачки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 610-612 ЦК України, ст. ст.12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" заборгованість за договором № 2285168 про надання споживчого кредиту від 06.05.2025 у розмірі 18 400,00 грн (вісімнадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.), яка включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 4 000,00 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 14 400,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" судовий збір в сумі 3 328,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн, а всього 12 328,00 (дванадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" (код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521);
Представниця позивача: Сердійчук Ярослава Ярославівна (РНОКПП: суду не наданий, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521);
Відповідачка: ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ