РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця

28 липня 2026 р.  Справа № 120/5327/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач має заборгованість із сплати фактичних видатків, пов`язаних з утриманням в Національній академії Національної гвардії України, яка не відшкодована в добровільному порядку у розмірі 607602,82 грн.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 22.04.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.06.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач навчався у Національній академії Національної гвардії України, а на сьогоднішній день проходить військову службу у Національній гвардії України військова частина НОМЕР_1 , тому фактично відбулося його переведення в межах однієї силової структури.
Також вказано, що грошове забезпечення нараховане та виплачене ОСОБА_1 у період навчання в академії не може бути стягнуто з відповідача.
В свою чергу, представником позивача подано відповіді на відзив, у яких останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.
Розпорядженням керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №37 від 18 березня 2026 року, у зв`язку із тим, що суддя ОСОБА_2 відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду №004-К від 27.02.2026 виключений зі штату Вінницького окружного адміністративного суду, призначений повторний автоматизований розподіл справи №120/5327/25.
За результатами повторного автоматизованого розподілу, адміністративну справу №120/5327/25 передано на розгляд судді Свентуху В.М.
Ухвалою суду адміністративну справу прийнято до провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
12 серпня 2023 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-лейтенанта ОСОБА_3 та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язувався проходити військову службу у Національній гвардії України протягом строку дії контракту.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 №440 "Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році" солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання.
Відповідно до наказу від 12.08.2023 № 236 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі - контракт) строком на період навчання з 12.08.2023.
17.02.2025 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчального закладу та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі частини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Своє рішення пояснює помилковим вибором професії та не бажанням в подальшому проходити військову службу на посадах осіб офіцерського складу в Національній гвардії України.
У рапорті відповідач вказав, що з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти" ознайомлений та згодний.
Рішенням Вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 24.02.2025 (витяг з рішення № 4), введеним у дію наказом т.в.о. начальника Академії від 28.02.2025 №217, ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту та відрахування ОСОБА_1 з навчання.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 19.02.2025 №183 "Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 " задоволено його рапорт та прийнято рішення про відрахування з вищого військового навчального закладу на підставі частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 07.03.2025 №8о/с, на підставі частини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" із солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), його відраховано з навчання та визнано таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 20.03.2025 №84 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Академії та ОСОБА_1 .
Вказаним наказом відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:
- по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" у розмірі 479211,49 грн.;
- по КЕКВ- 2210 "Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування" у розмірі 25318,10 грн.; 
- по КЕКВ-2220 "Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів" у розмірі 460,02 грн.;
- по КЕКВ-2230 "Продукти харчування" у розмірі 75994,90 грн.;
- по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 "Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв" 26619,31 грн.
Відповідно до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 по 20.03.2025, становить 607603,82 копійки, з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 479211,49 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 25318,10 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 460,02 грн., продукти харчування на суму 75994,90 грн., оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 26619,31 грн.
В матеріалах справи міститься заява-зобов`язання ОСОБА_1 від 20.03.2025 щодо сплати фактичних видатків державного бюджету на його утримання у вищому військовому навчальному закладі на суму 607603,82 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №0.0.4214950245.1 від 25.02.2025 відповідач перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 1,00 (одна) грн. 00 коп.
27.03.2025 Національною академією Національної гвардії України було складено претензією №84-96-2025 з вимогами про стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 607602,82 грн.
Національна академія Національної гвардії України 04.04.2025 на адресу місця проживання відповідача рекомендованим повідомленням направила, вказану вище претензію, чим повідомила відповідача про суму до відшкодування за час навчання, а також про звернення до суду в разі відмови від добровільного відшкодування або невідшкодування витрат протягом 10 календарних днів.
У добровільному порядку вказані витрати відповідач не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначені Законом України "Про національну гвардію України" від 13.03.2014 року №876-VII (далі - Закон №876-VII).
Відповідно до статті 1 Закону №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону №876-VII до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.
Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (частина 2 статті 5 Закону №876-VII).
Відповідно до пунктів 3, 6 Розділу І, пункту 1 Розділу VІІІІ Статуту Національної академії Національної гвардії України, Національна академія Національної гвардії України є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України та знаходиться у сфері управління МВС України.
Основною метою діяльності Академії є освітня діяльність, спрямована на підготовку курсантів (слухачів), ад`юнктів, докторантів для подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Національній гвардії України за державним замовленням.
Фінансування Академії здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фонду державного бюджету.
Відтак, курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні.
Відповідно до пункту 1 Положення про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Крім того, п.п.50, 55-56 п.4, п.п.2 п.5 вказаного Положення визначено, що МВС України організовує в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності апарату МВС України та територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери його управління, Національної гвардії, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, обмундируванням, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань, забезпечує формування пропозицій до обсягів державного замовлення на підготовку, перепідготовку та післядипломну освіту фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів для МВС України, Національної гвардії та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і Координує Міністр, забезпечує на базі навчальних закладів, що належать до сфери управління МВС України, підготовку та професійне навчання кадрів для МВС України, Національної поліції та Національної гвардії.
Поряд з цим, МВС України з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат МВС, територіальні органи, заклади, установи і на підприємства, що належать до сфери управління МВС, організовує роботу з підготовки та професійного навчання працівників МВС, поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Як встановлено судом у ході розгляду справи, відповідач був відрахований у зв`язку з небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).
Відтак, у відповідності до частини 10 статті 25 Закону України №2232-XII відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Суд критично оцінює довід відповідача про те, що його подальше призначення на військову службу під час мобілізації виключає обов`язок відшкодування витрат.
Факт подальшого проходження військової служби після відрахування з військового навчального закладу не спростовує підстав виникнення обов`язку з відшкодування витрат, оскільки такий обов`язок виникає виключно у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання.
З матеріалів справи встановлено, що саме рапорт відповідача від 17.02.2025 містить волевиявлення щодо припинення навчання за власним бажанням, що і стало підставою для відрахування.
Отже, юридичним фактом є не факт подальшої служби, а саме припинення навчання з підстав, визначених законом.
Доводи відповідача про те, що грошове забезпечення є винагородою за службу та не підлягає включенню до витрат на утримання, є необґрунтованими.
Так, механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок № 964).
Згідно з пунктом 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг. Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Таким чином, законодавець прямо визначив правову природу таких витрат як бюджетних видатків, що підлягають відшкодуванню у визначених законом випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України у розмірі 607602,82 грн., що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову. 
Відповідач був ознайомлений із розрахунками фактичних видатків Державного бюджету та порядком відшкодування витрат, про що свідчать його особистий підпис на відповідних документах, а також підпис на заяві-зобов`язанні від 20 березня 2025 року, у якій він підтвердив розуміння обов`язку відшкодувати вказану суму в разі дострокового розірвання контракту за власним бажанням.
При цьому, незважаючи на направлену Національною академією Національної гвардії України претензію від 27 березня 2025 року №84-96-2025, відповідач не сплатив суму боргу та не звернувся до Національної академії Національної гвардії України із заявою про розстрочення чи відстрочення відповідних платежів.
Крім того, відповідно до пункту 1 Контракту, відповідачем (під час його укладання з Національною академією Національної гвардії України) було взято на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Доказів того, що відповідач відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі до суду не надано, а тому суд дійшов до висновку, що ці витрати підлягають стягненню з нього в судовому порядку.
Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №240/11297/25 від 08 червня 2026 року.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, за наведених обставин позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 607602,82 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує на наступне.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає.
Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 607602,82 (шістсот сім тисяч шістсот дві грн. 82 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Національна академія Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001, ЄДРПОУ 08610502);
Відповідач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович