ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/7714/25
категорія 113050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якій позивачка просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв щодо штаб-сержанта ОСОБА_2 , оформленого протоколом засідання від 13 грудня 2024 року № 8867;
- зобов`язати відповідача переглянути рішення по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв щодо штаб-сержанта ОСОБА_2 , та скласти постанову з викладенням формулювання щодо причин смерті в редакції: "Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини".
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що смерть солдата ОСОБА_2 (її чоловіка) настала внаслідок погіршення стану здоров`я під час лікування в Державній установі "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. B. Громашевського НАМН України" в м. Київ в період проходження ним військової служби, проте в оскаржуваному рішенні встановлено причинний зв`язок захворювання та смерті штаб-сержанта ОСОБА_2 як "Захворювання, пов`язане з проходженням військової служби", з чим позивачка не погоджується.
Позивачка стверджує, що її чоловік приймав безпосередню участь у антитерористичній операції (АТО), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України упродовж періодів з 19 червня 2014 року по 22 червня 2015 року, і 14 жовтня 2016 року по 13 квітня 2018 року, з 29 грудня 2018 року по 12 квітня 2021 року, а також у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України по мобілізації з 28 березня 2023 року до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Акцентує, що вперше прапорщик ОСОБА_2 , знаходячись на стаціонарному лікуванні в період з 10 серпня 2017 року по 21 серпня 2017 року в госпіталі в/ч НОМЕР_1 , перебував на території Донецької та Луганської областей, беручи безпосередню участь в антитерористичній операції та перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення відповідних воєнних заходів, тому загострення хронічних хвороб та встановлення нових захворювань слід пов`язувати із захистом Батьківщини. При цьому слід враховувати, що упродовж служби здоров`я ОСОБА_2 постійно погіршувалось, що підтверджено непоодиноким перебуванням на стаціонарних лікуваннях у медичних закладах, що призвело до встановлення його обмежено придатним до військової служби, а у підсумку - встановлення ІІІ групи інвалідності. По тому, після огляду госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю НВМКЦ "ГВКГ" у свідоцтві про хворобу від 12 квітня 2024 року № 485 встановлено діагноз та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби", без урахування того, як стверджує позивачка, що усі захворювання ОСОБА_2 виникли під час виконання обов`язків військової служби та під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, перебуваючи у районах та в період здійснення таких заходів, а тому є підстави для висновку, як переконує позивачка, що ОСОБА_2 помер у результаті загострення хвороби під час бойового завдання, тож його смерть пов`язана із захистом Батьківщини, що зумовлює необхідність перегляду встановлення причинного зв`язку у спірному рішенні.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини суд не повідомив.
Згідно з частиною сьомою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 2 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. За правилами абзацу 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Аналіз норм Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет" та "Електронний суд" є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення (ухвала Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 420/32853/23).
За даними ДСС ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи від 25 березня 2025 року доставлено в Електронний кабінет Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України 26 березня 2025 року о 18:30 год., про що судом отримано повідомлення 26 березня 2025 року о 18:36 год.
Отже, ухвала від 25 березня 2025 року про відкриття провадження у цій справі вважається врученою Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України 27 березня 2025 року.
Окрім того, ця ухвала направлялась відповідачу рекомендованим листом й рекомендованим повідомленням 0690299300974 підтверджено вручення поштового відправлення 07 квітня 2025 року, а тому за правилами пункту 3 частини шостої статті 251 КАС України ухвала від 25 березня 2025 року вважається врученою відповідачу щонайпізніше 07 квітня 2025 року.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши доводи позивачки, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд виходить з такого.
Суд встановив, що ОСОБА_2 упродовж 2015 - 2018 років брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України: з 15 січня по 12 червня 2015 року в районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (довідка Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 08 липня 2015 року № 1056); з 14 по 23 жовтня 2016 року, зокрема, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у АДРЕСА_1 (довідка Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 08 жовтня 2019 року № 464); з 27 травня 2017 року у складі ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на території Донецької області (довідка Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 06 липня 2017 року № 1743); з 27 травня 2017 року по 27 січня 2018 року на території Донецької та Луганської областей (довідка Військової частини НОМЕР_1 від 12 лютого 2018 року № 85); з 01 червня по 10 жовтня 2017 року та з 19 жовтня 2017 року по 27 січня 2018 року на території Донецької та Луганської областей в населених пунктах: с. Павлопіль Донецької області (довідка Військової частини НОМЕР_3 від 08 жовтня 2019 року № 465).
Періодично ОСОБА_2 стаціонарно лікувався: згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1368 з 10 по 21 серпня 2017 року за основним діагнозом хронічний гастродуоденіт (загострення); відповідно до виписного епікризу № 1623 госпіталю в/ч НОМЕР_4 з 12 по 20 березня 2020 року з приводу хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості (основний діагноз); з 04 по 19 листопада 2020 року за встановленим діагнозом (повним): великі залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді фіброзу верхніх часток обох легень, поодиноких щільних вогнищ верхньої частки лівої легені, дрібних звапнених бронхопульмональних лімфовузлів правого кореня легень без порушення функції зовнішнього дихання. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі стійким зниженням слуху на обидва вуха при сприйнятті шепітної мови на праве вухо 4,0 м і ліве вухо 3,0.
За цим діагнозом відповідно до свідоцтва про хворобу від 19 листопада 2020 року № 1512 за результатом проведеного госпітальною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_4 за розпорядженням ТВО командира Військової частини НОМЕР_5 від 03 листопада 2020 року № 609 медичного огляду з метою визначення ступеня придатності ОСОБА_2 до служби у високомобільних десантних військах, у пункті 12 "Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва" вказано: "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби". Відповідно до пункту 13, на підставі статті 2-в графи ІІ Розкладу хвороб: непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.
01 лютого 2021 року комісією Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Міжрайонної фтизіатричної МСЕК ОСОБА_2 вперше було встановлено ІІІ групу інвалідності із зазначенням причини: захворювання, отримане під час проходження військової служби.
По тому, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 12 квітня 2021 року № 69, прапорщика ОСОБА_2 , головного сержанта - командира бойової машини реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, звільненого наказом командира НОМЕР_6 окремої десантно-штурмової бригади (по особовому складу) від 12 квітня 2021 року № 38-РС з військової служби у запас відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за пунктом 2 підпунктом "б" (за станом здоров`я), з 12 квітня 2021 року виключено зі списків військової частини із зарахуванням на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 589508 від 31 січня 2022 року за результатом повторного огляду ОСОБА_2 з 28 січня 2022 року продовжено ІІІ групу інвалідності із зазначенням причини: захворювання, отримане під час проходження військової служби.
28 березня 2023 року ОСОБА_2 призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією.
З 28 вересня по 06 жовтня 2023 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Овруцька міська лікарня" з основним діагнозом: остеохондроз грудного відділу хребта. Торакалгія; та супутнім діагнозом: неуточнена ниркова колька, що підтверджено випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5898.
Згідно з довідкою від 04 квітня 2024 року № 272 штаб-сержант ОСОБА_2 командир бойової машини - командир механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти дійсно в період з 16 по 30 листопада 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерацією проти України, перебуваючи в н.п. Колодязне, Дворічанської селищної територіальної громади, Куп`янського району Харківської області. Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 28 серпня 2023 року № 240; наказ командира Військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 23 жовтня 2023 року № 296; журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_7 ; довідка про проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_8 (у вказаний період брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебували безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів виконували бойові (спеціальні) завдання) від 02 грудня 2023 року № 4857.
Як підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 650438 від 01 лютого 2024 року, ОСОБА_2 продовжено з 18 січня 2024 року ІІІ групу інвалідності; причина: захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
З 19 по 24 лютого 2024 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у "Міській клінічній лікарні № 30" Харківської міської ради з діагнозом: Вертеброгенна тораколюмбалгія. Розповсюджений остеохондроз грудного та попереково-крижового відділу хребта. Спондильоз. Спондилоартроз. Протрузії м/х дисків Th3-Th4, Th8-Th9. Грижі м/х дисків L4-L5, L5-S1. Хронічний вазомоторний риніт. Викривлення носової перегородки (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 1585).
Згідно з проведеним 15 березня 2024 року Гарнізонною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_9 медичним оглядом діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Великі залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді поодиноких кальцинатів, фіброзних змін верхніх часток обох легень та кальцинованих лімфатичних вузлів середостіння без порушення функції зовнішнього дихання. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, при сприйнятті шепітної мови до 1,5 метрів на праве вухо, до 0,5 метрів на ліве вухо. Суб`єктивний вушний шум. Вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з полірадикулярним L4-L5, L5-S1 синдромом ліворув, стійким больовим синдромом, помірно-виражений. Диссомнічний синдром. Вертеброгенна цервікоалгія, торакоалгія, нестійка ремісія. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі статей 2-в, 36-6, 23-6, 64-6 гр. 11 Розкладу хвороб Обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби у Десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення); придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях (довідка Військової частини НОМЕР_9 від 15 березня 2024 року № 2235).
З 27 березня по 30 квітня 2024 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Клінічному центрі "Головний військовий клінічний госпіталь" (виписка з медичної карти амбулаторного хворого № 4574) з діагнозом (повним: основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Хронічна ретровірусна інфекція, IV клінічна стадія, тяжка імуносупресія (CD4 Т-лімфоцити 37 кл/мкл). Токсоплазмозний енцефаліт, набряк правої гемісфери мозку з компресією бокових шлуночків та дислокаційним синдромом (від 28 березня 2024 року). Орофарингеальний кандидоз. Кандидоз статевих органів. Хронічна герпетична інфекція, асоційована з EBV VCA (IgG+), латентний перебіг.
Щодо цього діагнозу госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю НВМКЦ "ГВКГ" за наслідком проведеного 12 квітня 2024 року медичного огляду встановлено причинний зв`язок захворювання: ТАК, пов`язані із проходженням військової служби (свідоцтво про хворобу від 17 квітня 2024 року № 2270), та на підставі статті 5-а графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
На підставі виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 4574 ОСОБА_2 переведено до ДУ "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського НАМН України", де він продовжив лікування з повним діагнозом: ВДТБ 02 травня 2024 року ЦНС (енцефаліт) Дестр+, МБТО, МО, КО, Гіст, Ког2 2024 Церебральний токсоплазмоз, важкий перебіг, - з 30 квітня до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_10 від 16 травня 2024 року, видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).
Згідно з довідкою від 16 травня 2024 року № 3 причиною смерті ОСОБА_2 вказано хворобу, зумовлену ВІЛ з проявами множинних інфекцій.
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_7 від 16 травня 2024 року № 135 за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 проведено службове розслідування, й Актом НВ-2 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (смерті) встановлено, що "Випадок стався 15 травня 2024 року з командиром бойової машини - командиром 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти штаб-сержантом ОСОБА_2 та має ознаки нещасного випадку, що стався під час виконання обов`язків військової служби... Випадок стався на території розташування підрозділу (механізована рота в/ч НОМЕР_7 ) в АДРЕСА_2 .
У розділі "3. Обставини, за яких стався нещасний випадок (аварія)" цього акта зазначено, що, зокрема, "Потерпілий, штаб-сержант ОСОБА_2 по причині поганого самопочуття звернувся у встановленому Статутом внутрішньої служби порядку до медичного пункту Військової частини НОМЕР_7 , в результаті чого, після попереднього його обстеження 23 березня 2024 року, був направлений для проходження лікування у Військово-медичний клінічний центр Північного регіону ... Відповідно до рапорту начальника медичної служби-начальника медичного пункту Військової частини НОМЕР_7 капітана медичної служби ОСОБА_3 , вх. № 2461 від 17 травня 2024 року, штаб-сержант ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Інституті епідеміології та інфекційний хвороб ім. Л. В.Громашевського НАМН України (м. Київ) внаслідок погіршення стану здоров`я.", "...Враховуючи перебування потерпілого, командира бойової машини - командира 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти штаб-сержанта ОСОБА_2 в районі виконання бойових завдань, тобто при виконанні обов`язків військової служби, нещасний випадок підлягає обліку і на нього складається акт за формою НВ-3". Згідно з цим Актом - причини нещасного випадку: погіршення стану здоров`я.
У витязі з наказу командира Військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) від 28 травня 2024 року № 64 вказано: "Вважати смерть командира бойової машини - командира 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_7 штаб-сержанта ОСОБА_2 в районі виконання бойових завдань нещасним випадком при виконанні обов`язків військової служби, внаслідок погіршення стану здоров`я. Смерть не пов`язана із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самокаліцтва. Військовослужбовець неправомірних дій не допускав, всі вимоги безпеки були виконаними.
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 31 травня 2024 року № 152, штаб-сержанта ОСОБА_2 , командира бойової машини - командира 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вірусу імунодефіциту людини з проявами множинних інфекцій (серцево-легенева недостатність, туберкульоз мінінгоенцефаліт, церебральний токсоплазмоз), у зв`язку із смертю з 17 травня 2024 року виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_7 . Смерть пов`язана з проходженням військової служби.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_11 (по особовому складу) від 07 серпня 2024 року № 256-РС, за пунктом 7 розділу І, пункту 34 розділу ІІ, пункту 230 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, штаб-сержанта ОСОБА_2 , командира бойової машини - командира 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_7 виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із загибеллю (смертю) з ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням про те, що ОСОБА_2 помер в результаті загострення хвороби під час бойового завдання; смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно з витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 грудня 2024 року № 8867 захворювання штаб-сержанта ОСОБА_2 , 1977 року народження: "Хвороба, зумовлена ВІЛ з проявами множинних інфекцій. Туберкульозний менінгоенцефаліт. Церебральний токсоплазмоз. Серцево-легенева недостатність.", яке послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 , виданого 16 травня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копією лікарського свідоцтва про смерть № 3, виданого 16 травня 2024 року Державною установою "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського", витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 31 травня 2024 року № 152, - "Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє дотепер; а Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Частиною першою статті 3 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII) визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі - Положення № 402; тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям, а згідно з підпунктом 1.3 Положення № 402 основним завданням військово-лікарської експертизи, з-поміж іншого, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Як визначено у підпунктах 2.1, 2.2 пункту 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Відповідно до підпункту 2.3.4 підпункту 2.3 пункту 2 розділу ІІ Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема: запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, у тому числі: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 розділу ІІ Положення № 402).
У пункті 21.5 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
д) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби";
е) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн" - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Зазначені у підпунктах "д" та "е" постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Постанови ВЛК у формулюваннях, визначених підпунктами "д" та "е" не приймаються, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком:
вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
вживання або отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами "а", "ґ" цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті "в" цього пункту.
Постанова ВЛК у формулюванні "Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" приймається, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, виникло, (розвинулося) в період проходження військової служби та є наслідком:
вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
вживання або отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Як встановлено у пункті 21.9 розділу II Положення № 402, визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними ВЛК.
Відповідно до пункту 21.25 розділу II Положення № 402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів):
довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);
довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);
медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;
довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);
копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань;
документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця;
лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби);
свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.
Якщо в місячний строк із дня надходження документів від заявника вирішити порушені у зверненні питання неможливо, начальник штатної ВЛК або його заступник встановлюють необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
За результатами розгляду звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою, штатною ВЛК надсилається (видається) заявнику витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії у кількості не менше ніж три примірники.
За висновком Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2025 року у справі № 480/278/23, невтручання в оцінку підстав прийняття висновку відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювання зі смертю військовослужбовця на підставі медичних документів, для проведення якої потрібні спеціальні знання в медичній сфері, що виходить за межі необхідного дослідження щодо застосування норм матеріального права, не позбавляє суд обов`язку перевіряти дотримання процедури прийняття відповідного висновку ВЛК.
Суд вважає, що вказаний висновок є застосовним й до цієї справи у контексті з`ясування дотримання ЦВЛК відповідної процедури, а саме щодо надання оцінки всім обставинам, медичним документам та іншим доказам, під час прийняття відповідного рішення ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання військовослужбовця.
Як указано вище, завданням ВЛК відповідно до Положення № 402, є, з-поміж іншого, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть. Для цього відповідач наділений правом витребовувати медичні документи, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а, обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про хворобу від 19 листопада 2020 року № 1512 госпітальною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_4 за результатом медичного огляду ОСОБА_2 встановлено "Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва": "Великі залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді фіброзу верхніх часток обох легень, поодиноких щільних вогнищ верхньої частки лівої легені, дрібних звапнених бронхопульмональних лімфовузлів правого кореня легень без порушення функції зовнішнього дихання. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі стійким зниженням слуху на обидва вуха при сприйнятті шепітної мови на праве вухо 4,0 м і ліве вухо 3,0."; "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5898 Овруцької міської лікарні ОСОБА_2 у період стаціонарного лікування з 28 вересня по 06 жовтня 2023 року було встановлено діагноз "Остеохондроз грудного відділу хребта. Торакалгія". З діагнозом "Вертеброгенна тораколюмбалгія. Розповсюджений остеохондроз грудного та попереково-крижового відділу хребта. Спондильоз. Спондилоартроз. Протрузії м/х дисків Th3-Th4, Th8-Th9. Грижі м/х дисків L4-L5, L5-S1" ОСОБА_2 перебував на лікуванні з 19 по 29 лютого 2024 року у КНП "Міська клінічна лікарня № 30" (м. Харків).
Водночас, згідно зі свідоцтвом про хворобу від 17 квітня 2024 року № 2270, оформленого госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю НВМКЦ "ГВКГ", ОСОБА_2 встановлено діагноз: "Хронічна ретровірусна інфекція, IV клінічна стадія, тяжка імуносупресія (CD4 Т-лімфоцити 37 кл/мкл). Токсоплазмозний енцефаліт, набряк правої гемісфери мозку з компресією бокових шлуночків та дислокаційним синдромом (від 28 березня 2024 року). Орофарингеальний кандидоз. Кандидоз статевих органів. Хронічна герпетична інфекція, асоційована з EBV VCA (IgG+), латентний перебіг." й за цим діагнозом його було переведено до ДУ "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського НАМН України", де він продовжив лікування з повним діагнозом: ВДТБ 02 травня 2024 року ЦНС (енцефаліт) Дестр+, МБТО, МО, КО, Гіст, Ког2 2024 Церебральний токсоплазмоз, важкий перебіг, - з 30 квітня до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, порівняльний аналіз та співставлення діагностованих захворювань упродовж військової служби у АТО та у подальшому після мобілізації до лав Збройних Сил України у 2023 році свідчить про відмінність діагнозів штаб-сержанта ОСОБА_2 , а враховуючи при цьому, що за результатом проведеного службового розслідування (Акт НВ-2) "по причині поганого самопочуття" після звернення 23 березня 2024 року до медичного пункту та попереднього обстеження, ОСОБА_2 був направлений на лікування до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, а потому переведений до ДУ "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського НАМН України", де він продовжив лікування до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - дає підстави вважати, що упродовж військової служби ОСОБА_2 набуто нові хвороби, що, з урахуванням норм Положення № 402 створює обґрунтовані сумніви щодо правильності встановленого причинно-наслідкового зв`язку вказаних захворювань.
Доказами в матеріалах справи підтверджено, що ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у антитерористичній операції (АТО), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України упродовж періодів з 19 червня 2014 року по 22 червня 2015 року, і 14 жовтня 2016 року по 13 квітня 2018 року, з 29 грудня 2018 року по 12 квітня 2021 року; а також у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України по мобілізації з 28 березня 2023 року.
Як випливає з наведеного вище підпункту "д" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань приймаються у формулюванні "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Така постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Ураховуючи, що в період військової служби, а саме з квітня 2024 року, у штаб-сержанта ОСОБА_2 з`явились (діагностовано) нові хвороби, які стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, а потому призвели до смерті, а також те, що в цей період ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, для встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 ВЛК мала встановити початок таких захворювань відповідно до Положення № 402, за необхідності витребувати відповідні докази та надати їм оцінку.
Такі висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду щодо правозастосування норм Положення № 402 у постанові від 25 квітня 2025 року у справі № 620/11008/24 та в силу припису частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають урахуванню судом у цій справі.
На підставі частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
Комітет Міністрів Ради Європи сформулював принципи, які слугують змістовими гарантіями ухвалення справедливого рішення. Здійснюючи дискреційні повноваження, адміністративний орган: переслідує лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями; дотримується принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною при цьому метою; приймає своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечує послідовне застосування загальних адміністративних приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи.
У пункті 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 3-рп/2016 ідеться про те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність положень законів та інших нормативно-правових актів.
За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети цього заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (див. рішення від 02 листопада 2006 року у справі "Волохи проти України", від 02 серпня 1984 року у справі "Мелоун проти Сполученого Королівства").
Ураховуючи наведене, суд, не втручаючись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, вважає, що відповідачем порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення, оскільки таке прийнято без урахування установлення ВЛК початку нових захворювань ОСОБА_2 , як і без з`ясування чи такі захворювання були хронічними повільно прогресуючими, які стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, що в контексті надання оцінки правомірності оскаржуваного рішення утворює самостійну та достатню правову підставу для визнання його протиправним.
Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України").
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Також відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 08 лютого 2022 року № 160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Відповідно до положень частини четвертої статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаних норм у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення, але таке рішення визнане судом протиправним з огляду на невідповідність чинному законодавству, то суд, як виняток, за відсутності сумнівів у тому, що суб`єктом звернення (позивачем у справі) дотримано усіх визначених законом умов для отримання позитивного результату за наслідками розгляду його звернення та за умови відсутності у суб`єкта, що уповноважений прийняти відповідне рішення за наслідками звернення позивача, дискреції (можливості на власний розсуд визначити зміст рішення та обрати на підставі поданих позивачем документів один з варіантів дій), вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення.
У разі якщо межі заявлених позовних вимог не дозволяють суду під час розгляду справи здійснити перевірку того, чи забезпечив позивач на момент його звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень виконання всіх без винятку вимог закону для отримання позитивного рішення та(або) якщо суб`єкт до якого звертається позивач має право діяти при прийнятті відповідного рішення на власний розсуд (тобто має альтернативні варіанти поведінки за наслідками розгляду звернення позивача), то суд, у межах свого розсуду, з метою уникнення перебирання на себе повноважень щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу, повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Вказане дозволяє дійти обґрунтованого висновку про передчасність зобов`язання відповідача прийняти постанову з викладенням формулювання щодо причин смерті ОСОБА_2 "Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини" без перевірки належних для цього підстав у розумінні Положення № 402 та з`ясування обставин, вказаних судом у цьому рішенні. 
За результатом розгляду цієї справи, зважаючи на імперативні приписи норми статті 19 Конституції України, враховуючи зміст встановлених обставин та відповідне праворегулювання, а також з урахуванням невиконання відповідачем процесуального обов`язку доказування обґрунтованості спірної постанови, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково визнавши протиправним та скасувавши оскаржуване рішення відповідача із зобов`язанням відповідача повторно розглянути питання встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 .
Виходячи з положень частини третьої статті 139 КАС України, оскільки позов ОСОБА_1 містить одну вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених / незадоволених позовних вимог.
Такий підхід викладено Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року у справі № 620/1116/20 та який є застосовним при вирішенні розподілу судових витрат зі сплати судового збору у цій справі.
Тож сплачений позивачкою судовий збір згідно із платіжною інструкцією від 12 березня 2025 року підлягає відшкодуванню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним немайновим вимогам.
Керуючись статтями139,241-243,246,250 КАС України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_13 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ08356179) задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювання штаб-сержанта ОСОБА_2 , оформленого протоколом засідання від 13 грудня 2024 року № 8867.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути питання встановлення причинного зв`язку захворювання штаб-сержанта ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

20.07.26