ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/737/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс" (м-р Будівельників, 71Д, м. Вараш, Вараський р-н, Рівненська обл., 34401, код ЄДРПОУ 32922477)
до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; код ЄДРПОУ 24584661) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046)
про стягнення 197 204 грн 91 коп. 

у судове засідання з`явилися:
- від позивача: не з`явився;
- від відповідача: Процун Ольга Іванівна (в режимі ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2026 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшов позов Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 197 204 грн 91 коп. (з яких: 107 616 грн 24 коп. основного боргу, 14 576 грн 81 коп. 3 % річних, 75 012 грн 10 коп. інфляційних втрат) у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору поставки № 53-122-01-21-11220 від 15.09.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач не розрахувався за товар поставлений відповідно до видаткової накладної №78 від 04.10.2024 на суму 107 616,24 грн. з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію № 1-4,5-172 оформлено 06.10.2024. Граничний термін виконання відповідачем обов`язку щодо оплати поставленого товару становив 22.11.2021. Розрахунок відповідачем, ні в обумовлений період, ні станом на дату підготовки позову, не здійснено.
Ухвалою від 11.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/737/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 14.07.2026.
26 червня 2026 року від відповідача надійшов відзив, у якому Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заперечує проти задоволення позовних вимог, вказує що неоплата продукції отриманої відповідно до видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 відбулася у зв`язку з початком збройної агресії російської федерації, розпочатої 24.02.2022, та тим, що законодавцем прийнято ряд нормативних актів, які направлені на унеможливлення отримання грошових коштів агресором та особами, які пов`язані з агресором. У тому числі до даних документів належить постанова Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022, п. 1 якої визначено для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (особи, пов`язані з державою-агресором. У зв`язку з необхідністю виконання норм, які направлені на унеможливлення отримання грошових коштів агресором, відповідачем не здійснено оплату продукції, виробником якої є рф. З аналізу видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 та додатку № 1 до договору (Специфікація № 1) чітко випливає, що дана видаткова накладна містить продукцію, виробником якої є рф. Враховуючи державну позицію здійснення усіх заходів, направлених на унеможливлення отримання грошових коштів рф у відповідача наявна законодавчо встановлена заборона на проведення оплати продукції, виробником якої є рф. Відповідачем не здійснювалась оплата продукції з причин, які не залежали від нього. Стягнення компенсаційних втрат у даному випадку не має правових підстав.
14 липня 2026 року судом встановлено, що позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання. Належним чином повідомлене про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставку йому ухвали про відкриття провадження у справі від 11.06.2026 - 11.06.2026 після 17:00 год.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак позивач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 12.06.2026.
01 липня 2026 року від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 14.07.2026 за відсутності представника Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс".
Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті засідання без участі позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи сторін, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2021 між Приватним підприємством «Виробничо-інформаційна фірма «Західресурссервіс» (далі - постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» (далі - замовник) було укладено Договір №53-122-01-21- 11220 від 15.09.2021 на поставку продукції, відповідально до умов якого постачальник зобов`язувався поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник - оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1, яка є додатком до Договору.
Згідно з п. 1.2. Договору предметом поставки по даному договору є продукція: 44420000-0 Плінтуса, заглушки, панель ПВХ, який передбачений специфікацією № 1 до даного Договору.
Відповідно до п. 2.2. Договору загальна сума договору (вартість продукції) становить 146 760 грн 24 коп з ПДВ.
У відповідності до п.п 2.3.-2.5. Договору кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації №1 (додаток № 1) до даного договору. Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає. До ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» та інші понесені Постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно «Інкотермс-2010».
Сторонами погоджено, що продукція поставляється Постачальником в строк по 30.11.2021. Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010». Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом». При поставці продукції сторони керуються діючим законодавством та даним Договором. (п.п. 3.1., 3.2. Договору).
У розділі 6 Договору сторонами обумовлено порядок проведення розрахунків.
Так, згідно з п. 6.1. Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умови реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.
Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика (п. 6.2. Договору).
У п. 8.4. Договору визначено, що датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. 
Згідно з п. 9.1. Договору у випадку порушення строків поставки «Постачальник» зобов`язаний сплатити «Замовнику» пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, «Постачальник» додатково сплачує «Замовнику» штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
У п. 9.2. Договору сторони збільшили строк позовної давності та визначили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1. даного договору становить 3 (три) роки.
Згідно з п. 12.1. Договору Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 30.03.2022, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника , що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.
Як видно, додатками до Договору є специфікація (додаток № 1) та технічна специфікація (додаток № 2).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював для відповідача поставку товару відповідно до умов Договору, про що свідчать зокрема видаткові накладні № 71 від 22.09.2021 на суму 8 532 грн (з ПДВ) та № 72 від 27.09.2021 на суму 30 612 грн (з ПДВ). Вказані поставки оплачені відповідачем 24.11.2021, про що свідчить заключна виписка за період з 24.11.2021 по 24.11.2021, долучена до матеріалів справи.
Також позивачем здійснено поставку товару відповідно до видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 на загальну суму 107 616 грн 24 коп. Із вказаного первинного документу встановлено, що товар отримав 04.10.2021 представник відповідача за довіреністю.
Ярлик на придатну продукцію № 1-4,5-172 оформлено 06 жовтня 2024 року, про що свідчить лист відповідача № 17894/041 від 11.10.2021.
Позивачем подано податкову накладну в ЄРПН для реєстрації, про що свідчить квитанція від 19.10.2021, при цьому результат обробки: реєстрація зупинена. В подальшому квитанція про реєстрацію податкової накладної від 24.01.2023 свідчить, що документ на загальну суму 107 616 грн 24 коп. зареєстровано за рішенням суду.
Таким чином, згідно з п. 6.1. Договору останнім днем виконання відповідачем обов`язку щодо оплати поставленого товару відповідно до видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 на загальну суму 107 616 грн 24 коп. було 22 листопада 2021 року (оскільки 45-й день припав на 20.11.2021, що є суботою, відповідно переноситься на перший після нього робочий день, понеділок 22.11.2021).
Як встановленої судом, розрахунок відповідачем відповідно до видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 на загальну суму 107 616 грн 24 коп. не здійснено.
Позивачем направлялись на адресу відповідача відповідні звернення - лист №45 від 21 березня 2023 року, лист №50 від 11 квітня 2023 року, лист №57 від 08 травня 2023 року, претензія №77 від 24 липня 2023 року, претензія №05 від 15 липня 2024 року, лист №07 від 04 грудня 2025 року, претензія №01 від 07 січня 2026 року, які залишені без реального задоволення.
У зв`язку з тим, що відповідач, як замовник, прострочив виконання грошового зобов`язання, то позивач нарахував також 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати за період із 23.11.2021 до 29.05.2026.
Сторони склали акт звірки взаємних розрахунків за станом на 31.10.2025, з якого вбачається заборгованість відповідача 107 616 грн 24 коп.
В той же час як видно із відзиву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022, вказує, що видаткова накладна № 78 від 04.10.2021 містить продукцію, виробником якої є рф, отже підстав для її оплати нема.
Судом встановлено, що постановою КМУ від 29.12.2023 за № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (повний текст якої опубліковано 10.01.2024) відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», КМУ постановлено утворити акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 % якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно ЄДРПОУ 24584661).
Пунктом 3 Постанови КМУ від 29.12.2023 за № 1420 установлено, що:
- товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства;
- відокремлені підрозділи державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).
Реєстрація Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відбулась 11.01.2024, що підтверджується Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» Витягу з ЄРЮОФОПГФ зазначено: державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», код ЄДРПОУ 24584661.
Відповідно до ст.108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Враховуючи вищевикладене, правонаступником ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "РАЕС" ДП "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" є відповідач - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".
Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договорам поставки.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар відповідно до видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 на загальну суму 107 616 грн 24 коп. Товар прийнято відповідачем своєчасно та без зауважень. Ярлик на придатну продукцію оформлено 06.10.2024. Відтак згідно з п. 6.1. Договору граничний термін виконання відповідачем обов`язку щодо оплати поставленого товару становив 22.11.2021. Оскільки товар не було оплачено, відповідач є таким що прострочив оплату товару із 23.11.2021.
Щодо доводів відповідача про наявність законодавчих обмежень на здійснення оплати товару, виробником якого є російська федерація, передбачених Постановою КМУ №187 від 03.03.2022, суд зазначає таке.
Як видно із специфікації № 1, котра є додатком до Договору, виробником товару обумовленого між сторонами по Договору, є серед іншого, російська федерація.
Постановою КМУ № 187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлений мораторій (заборона), зокрема, на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):
громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;
юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті (підпункт 1 пункту 1 Постанови).
З аналізу даної Постанови вбачається, що законодавець не встановив заборону здійснювати оплату поставленого позивачем товару виробництва рф. Відтак, визначений постановою №187 від 03.03.2022 мораторій на виконання грошових зобов`язань не поширюється на спірні правовідносини у даній справі № 918/737/26.
Більше того, як видно з матеріалів справи, позивач є юридичною особою, створеною та зареєстрованою 29.06.2004 відповідно до законодавства України. Кінцевим бенефіціарним власником (100 % частки статутного капіталу) Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс" (м-р Будівельників, 71Д, м. Вараш, Вараський р-н, Рівненська обл., 34401, код ЄДРПОУ 32922477) є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Водночас докази того, що кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником позивача, що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, в матеріалах справи відсутні, так само як відсутні і докази на підтвердження застосування до позивача (його засновника/учасника) обмежувальних заходів (санкцій) в порядку Закону України "Про санкції".
Відповідачем не було подано жодного доказу на підтвердження застосування до позивача обмежувальних заходів (санкцій) в порядку Закону України "Про санкції" або належності позивача до осіб, передбачених підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022.
При цьому те, що виробниками поставленого позивачем товару є юридичні особи, які є резидентами рф, не свідчить про встановлення мораторію на розрахунки відповідачем за такий товар, а норми постанови НБУ № 18 не надають відповідачу право не оплачувати отриманий за договором товар.
Оскільки відповідачем (АТ "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" від імені якого діє Філія ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ"), який є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» (замовник) не було здійснено оплати за отриманий товар по видатковій накладній № 78 від 04.10.2021 у строки, встановлені договором №53-122-01-21- 11220 від 15.09.2021 на поставку продукції, - суд виснує, що позовні вимоги про стягнення 107 616 грн 24 коп. основного боргу підлягають до задоволення.
Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму 3 % річних та суму "інфляційних втрат" як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
У кредитора згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати 3 % річних та інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020 по справі №910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (п. 43 мотивувальної частини постанови).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв`язку з тим, що відповідач, як замовник, прострочив виконання грошового зобов`язання, то позивач нарахував також 3 % річних та інфляційні втрати за період із 23.11.2021 до 29.05.2026.
Судом встановлено, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання по оплаті видаткової накладної № 78 від 04.10.2021 на загальну суму 107 616 грн 24 коп. із 23.11.2021.
Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат долучений позивачем до справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу (із 23.11.2021 до 29.05.2026) та встановлено, що останній не є арифметично вірним, а обґрунтований розрахунок 3 % річних за вказаний період (період прострочення грошового зобов`язання складає 1649 днів) становить 14 576.84 грн, в той час інфляційні втрати - 76 655.92 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
При цьому суд приймає до уваги, що позивачем помилково здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу 107 616 грн 00 коп., в той час коли дійсною сумою є 107 616 грн 24 коп.
Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, які здійснено господарським судом долучено до матеріалів справи.
Однак із огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, розмір 3 % річних та інфляційних втрат, які підлягають до задоволення, становить 14 576 грн 81 коп. та 75 012 грн 10 коп. відповідно.
Нормативною підставою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат є ст. 625 ЦК України, що є достатньою підставою для нарахування та стягнення відповідної грошової суми.
Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України). 
Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Розмір сплаченого судового збору згідно з заявленою позивачем ціни позову складає 3 328 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 343 від 04.06.2026.
Зважаючи, що позов підлягає до задоволення повністю, судовий збір в розмірі 3 328 грн 00 коп. покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 196, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ: 
1. Позов Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 197 204 грн 91 коп. задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; код ЄДРПОУ 24584661) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046) на користь Приватного підприємства "Виробничо-інформаційна фірма "Західресурссервіс" (м-р Будівельників, 71Д, м. Вараш, Вараський р-н, Рівненська обл., 34401, код ЄДРПОУ 32922477) 107 616 (сто сім тисяч шістсот шістнадцять) грн 24 коп. основного боргу, 14 576 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн 81 коп. 3 % річних, 75 012 (сімдесят п`ять тисяч дванадцять) грн 10 коп. інфляційних втрат, 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складене та підписане суддею "20" липня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич