ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2026 р.  м. Київ Справа № Б13/016-10 (911/1200/26) 

за позовом Управління житлово-комунального господарства «Біличі» (Київська обл., Бучанський р-н, сел. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 11А; код ЄДРПОУ 23579209)
до відповідача 1 Відкритого акціонерного товариства «Білицька меблева фабрика» (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Меблева, 1; код ЄДРПОУ 05509300) 
та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордіка-Бізнес» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1; код ЄДРПОУ 43301579)
про визнання недійсним іпотечного договору

у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріна Груп» (04053, м. Київ, вул. В.Винниченка, буд. 7, оф. 10; код ЄДРПОУ 37268927)
до Відкритого акціонерного товариства «Білицька меблева фабрика» (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Меблева, 1; код ЄДРПОУ 05509300) 
про банкрутство
Суддя Наріжний С.Ю.
Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № Б13/016-10 за заявою ОСОБА_1 (правонаступником якого є ТОВ «Ріна Груп») про банкрутство ВАТ «Білицька Меблева Фабрика», порушена ухвалою суду від 15.04.2010.
Постановою Господарського суду Київської області від 22.08.2011 визнано Боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 09.05.2023 ліквідатором Банкрута призначено арбітражного керуючого Головка О.І.
На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.
До суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява УЖКГ «Біличі» від 24.04.2026 б/№ (вх. № 9924) до ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» про визнання недійсним іпотечного договору.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах провадження у справі № Б13/016-10 про банкрутство ВАТ «Білицька Меблева Фабрика», присвоєно єдиний унікальний номер судової справи Б13/016-10 (911/1200/26).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2026 відкрито провадження за вказаною вище позовною заявою для розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10 про банкрутство ВАТ «Білицька Меблева Фабрика»; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін; встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
04.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання Позивача від 04.05.2026 № 144 (вх. № 7646/26) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 11.05.2026 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання Позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
15.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив Відповідача 2 від 15.05.2026 б/№ (вх. № 8566/26) на позовну заяву.
20.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив Відповідача 1 від 19.05.2026 б/№ (вх. № 8789/26) на позовну заяву.
20.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла відповідь Позивача від 20.05.2026 б/№ (вх. № 8812/26) на відзив Відповідача 2 на позовну заяву.
22.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла відповідь Позивача від 22.05.2026 б/№ (вх. № 8999/26) на відзив Відповідача 1 на позовну заяву.
25.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення Відповідача 1 від 24.05.2026 б/№ (вх. № 9016/26) по суті справи.
28.05.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява Відповідача 1 від 27.05.2026 б/№ (вх. № 9308/26) про закриття провадження у справі.
Розглянувши вказану заяву про закриття провадження у справі, судом встановлено, що в обґрунтування заяви Відповідач 1 посилається на п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України і зазначає, що предметом спору у даній справі є вирішення питання про визнання недійсним Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026, укладеного між ТОВ «Нордіка-Бізнес» та ВАТ «Білицька Меблева Фабрика».
Проте, 26.05.2026 між ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» укладено Договір про розірвання Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026 та одночасно внесено до ДРРП записи про припинення іпотеки.
Таким чином Відповідач 1 вважає відсутнім предмет спору у даній справі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 2, 3 статті 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Таким чином, у зв`язку з розірванням Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026, зобов`язання сторін за даним Договором припинились 26.05.2026.
Водночас, у даному провадженні предметом розгляду є надання оцінки дійсності Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026 станом на дату його укладення, відповідно до заявлених Позивачем підстав позову.
Згідно ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 236 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Отже, укладення між ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» Договору від 26.05.2026 про розірвання Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026, не є підставою для висновку про відсутність предмету спору у даній справі.
Відтак подана Відповідачем 1 заява про закриття провадження у справі залишається судом без задоволення.
Частиною 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
По суті позовних вимог суд зазначає наступне.
Позивач просить суд визнати недійсним Договір іпотеки № 109 від 18.03.2026, укладений між ТОВ «Нордіка-Бізнес» та ВАТ «Білицька Меблева Фабрика», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д.В.
В обґрунтування позову Позивач зазначає, що укладення Договору іпотеки від 18.03.2026 відбулось з порушенням КУзПБ та порушує права УЖКГ «Біличі» як кредитора, оскільки ліквідаційна процедура спрямована на продаж майна боржника і погашення заборгованості перед кредиторами, а не на створення нових обтяжень.
Зокрема Позивач посилається на порушення ст. 59, 62 Кодексу України з процедур банкрутства, та наявність передбачених ст. 42 КУзПБ і ст. 216 ЦК України підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.
Також Позивач, посилаючись на відомості Фонду державного майна України про оціночну вартість об`єктів нерухомості, зазначає, що в Договорі іпотеки було занижено вартість майна, чим порушено вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку», що на думку Позивача свідчить про спробу зменшити ліквідаційну масу.
Відповідач 1 у відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог і зазначив, що 04.03.2026 було проведено збори кредиторів Боржника, в ході яких було погоджено порядок погашення кредиторських вимог; схвалено укладення ліквідатором Договору поворотної фінансової допомоги на суму до 16000000,00 грн з ТОВ «Нордіка-Бізнес». Відповідне рішення прийняте всіма кредиторами одностайно, у т.ч. представником УЖКГ «Біличі».
Крім того вирішено укласти мирову угоду між Боржником та кредиторами на визначених сторонами умовах. Дане рішення прийняте більшістю голосів кредиторів; кредитор УЖКГ «Біличі» утримався від голосування.
В подальшому, 13.03.2026 комітетом кредиторів та 18.03.2026 зборами кредиторів схвалено укладення між ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» Договору іпотеки нерухомого майна для забезпечення зобов`язань за Договором поворотної фінансової допомоги з метою погашення кредиторських вимог, а саме частини нерухомого майна, належного Боржнику.
18.03.2026 на виконання рішення зборів кредиторів та комітету кредиторів ліквідатором Банкрута було одночасно укладено з ТОВ «Нордіка-Бізнес» Договір про надання поворотної фінансової допомоги та Договір іпотеки.
Протягом 19.03.2026-30.03.2026 за рахунок залучених від ТОВ «Нордіка-Бізнес» коштів було здійснено погашення заборгованості перед кредиторами на загальну суму 13740658,64 грн, відповідно до рішення зборів кредиторів від 04.03.2026.
03.04.2026 у зв`язку з погашенням Боржником кредиторських вимог між Банкрутом ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» в особі ліквідатора Головка О.І. та Кредиторами в особі Голови комітету кредиторів Черниш Н.В. було укладено мирову угоду, яку в подальшому подано на затвердження до господарського суду.
Таким чином Відповідач 1 стверджує про відсутність завданих збитків Позивача внаслідок укладення оспорюваного Договору іпотеки.
Щодо оцінки вартості майна Відповідач 1 зазначив, що на замовлення Відповідача 1 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Альянс-Укрекспертплюс» було здійснено оцінку 8 об`єктів нерухомості, що входять до ЦМК Боржника з метою визначення ринкової вартості для продажу на публічних торгах, у т.ч. тих об`єктів, які стали предметом іпотеки за оспорюваним Договором іпотеки.
Водночас, відповідно до положень ст. 37-40 Закону України «Про іпотеку» оціночна вартість предмету іпотеки, зазначена безпосередньо в іпотечному договорі, не означає подальше відчуження об`єкту нерухомості саме за такою ціною, відповідно не може жодним чином призвести до зменшення вартості майна, що передається в іпотеку.
Стосовно довідок Фонду державного майна України про вартість об`єктів нерухомості, Відповідач 1 зазначив, що отримання таких довідок передбачено з метою оподаткування доходів фізичних осіб, отриманих внаслідок відчуження об`єктів нерухомості, згідно ст. 172 ПК України. Оформлення довідок відбувається без безпосереднього дослідження об`єкту нерухомості суб`єктом оціночної діяльності, в довідці не враховується реальний технічний стан об`єкту.
Відповідач 1 зазначає про відсутність ознак фраудаторності оспорюваного Договору іпотеки, оскільки даний договір укладено з метою залучення коштів, за рахунок яких було погашено частину вимог кредиторів (за погодженням з усіма кредиторами) та відновлення платоспроможності Боржника, що є головною метою процедури банкрутства.
Відтак Відповідач 1 вважає відсутніми підстави для визнання Договору іпотеки недійсним.
Відповідач 2 у відзиві на позов зазначає про відсутність порушеного права Позивача, оскільки укладення Договору іпотеки було безпосередньо пов`язане із залученням Боржником реального фінансування для погашення вимог кредиторів в межах ліквідаційної процедури; кошти в сумі 15000000,00 грн були перераховані Відповідачем 2 на користь Відповідача 1 та в подальшому скеровані на погашення вимог кредиторів згідно реєстру, у т.ч. на погашення вимог Позивача.
Розглянувши подану позовну заяву, проаналізувавши доводи сторін та матеріали справи в цілому, судом встановлено наступне.
04.03.2026 року було проведено Збори кредиторів Боржника ВАТ «Білицька Меблева Фабрика», на яких були присутні кредитори з загальною кількістю голосів 24029303 з 26290578 з правом вирішального голосу, тобто 91,3%. 
Окрім процедурних рішень про визначення складу комітету кредиторів та виборів Голови Комітету кредиторів було прийнято наступні рішення: Погоджено наступний порядок погашення кредиторських вимог: Боржник зобов`язаний погасити 100% кредиторських вимог 1-3 черги; Боржник зобов`язаний погасити 50% четвертої черги вимог кредиторів; Решта 50% кредиторських вимог четвертої черги, а також вимог п`ятої та шостої черги підлягають прощенню та будуть вважатись погашеними, після затвердження судом мирової угоди та закриття провадження у справі.
З метою залучення фінансування для погашення кредиторських вимог схвалено укладання між ВАТ «Білицька меблева фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» Договору поворотної фінансової допомоги на суму до 16000000,00 грн та надано дозвіл ліквідатору Головку О.І. на укладання відповідного договору.
Дане рішення прийнято усіма присутніми кредиторами одностайно, в тому числі представником УЖКГ «Біличі» (Позивач у справі).
Вирішено укласти мирову угоду між Боржником та кредиторами на вищевикладених умовах. Доручено укласти мирову угоду від імені кредиторів - Голові Комітету кредиторів, від імені Боржника - ліквідатору Головку О.І.
Дане рішення прийнято усіма присутніми кредиторами одностайно, за виключенням представника УЖКГ «Біличі», який утримався від голосування.
13.03.2026 року було проведено засідання Комітету кредиторів на якому були присутні всі кредитори, обрані до Комітету кредиторів, з загальною кількістю голосів 23938433 з 26290578 з правом вирішального голосу, тобто 91%. 
На засіданні Комітету кредиторів було прийнято наступні рішення: Схвалити (погодити) укладання між ВАТ «Білицька меблева фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» Договору іпотеки нерухомого майна для забезпечення зобов`язань за Договором поворотної фінансової допомоги з метою погашення кредиторських вимог, а саме частини нерухомого майна, належного Боржнику, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, сщ. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 1.
Доручити укласти договір іпотеки від імені ВАТ «Білицька меблева фабрика» ліквідатору Головку О.І.
Рішення прийнято усіма присутніми кредиторами одностайно.
18.03.2026 року на виконання рішень Зборів кредиторів від 04.03.2026 року та Комітету кредиторів від 13.03.2026 року між ТОВ «Нордіка-Бізнес» та ВАТ «Білицька меблева фабрика» було одночасно укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги та Договір іпотеки.
Зокрема, згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги, ТОВ «Нордіка-Бізнес» зобов`язалося надати Боржнику фінансову допомогу у розмірі до 16000000,00 грн.
На виконання Договору 18.03.2026 Відповідач-2 перерахував ВАТ «Білицька меблева фабрика» - 2800000,00 грн; 19.03.2026 - 2800000,00 грн; 20.03.2026 - 2800000,00 грн; 23.03.2026 - 2800000,00 грн; 24.03.2026 - 2800000,00 грн; 25.03.2026 - 500000,00 грн; 30.03.2026 - 500000,00 грн, отже на загальну суму 15000000,00 грн.
Протягом 19.03.2026 - 30.03.2026 року за рахунок залучених від ТОВ «Нордіка-Бізнес» коштів було здійснено наступне погашення заборгованості перед кредиторами: ТОВ «Лідос»: 125,00 грн - 1 черга; 8079795,66 грн - 4 черга; ТОВ «Ріна Груп»: 2631639,76 грн - 4 черга; ОСОБА_2 : 125,00 грн - 1 черга; 594472,50 грн - 4 черга; АТ «Київоблгаз»: 125,00 грн - 1 черга; 2557,01 грн - 4 черга; ГУ ПФУ у Київській області: 2756,00 грн - 1 черга; 1163490,97 грн - 2 черга; ДК «Укртрансгаз»: 1127,50 грн - 4 черга; УЖКГ «Біличі»: 44307,90 грн - 4 черга; ОСОБА_3 : 125,00 грн - 1 черга; 124593,60 грн - 4 черга; ОСОБА_4 : 125,00 грн - 1 черга; 187500,00 грн - 4 черга; ТОВ «Рекорд Інновейшн»: 4962,00 грн - 1 черга; 455677,33 грн - 4 черга; ОСОБА_5 : 60000,00 грн - 4 черга; МПП «Сигнал»: 5280,50 грн - 1 черга; 236872,74 грн - 4 черга; ОСОБА_6 : 50000,00 грн - 4 черга; ОСОБА_7 : 55000,00 грн - 4 черга; ОСОБА_8 : 40000,00 грн - 4 черга; загалом на суму 13740658,64 грн.
03.04.2026 року в зв`язку з погашенням Боржником кредиторських вимог (відповідно до рішення зборів кредиторів від 04.03.2026) між ВАТ «Білицька меблева фабрика» в особі ліквідатора Головка О.І. та Кредиторами, в особі Голови Комітету кредиторів Черниш Н.В. було укладено Мирову угоду, яку подано на затвердження до Господарського суду Київської області.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 18.03.2026, сторонами було укладено Договір іпотеки №109 від 18.03.2026, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д.В.
Згідно п. 1.3. Договору іпотеки, даним договором забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця по поверненню іпотекодержателю суми фінансової допомоги, сплаті іншої заборгованості, платежів і санкцій, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, включаючи як зобов`язання, передбачені договором про надання поворотної фінансової допомоги, так і будь-якими додатковими угодами про внесення до нього змін, в тому числі щодо розміру фінансової допомоги, пені, штрафу, строку дії договору, встановлення інших майнових санкцій за невиконання умов договору.
Відповідно до умов Договору іпотеки (п. 2.1.), Іпотекодавець (Відповідач 1) передає в іпотеку Іпотекодержателю (Відповідач 2) належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме:
Об`єкт 1: будівля, цех (літера «В»), загальною площею 5090,6 (п`ять тисяч дев`яносто цілих шість десятих) кв. метрів, розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Коцюбинське, вулиця Меблева, будинок номер 1 (один), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3052627232080.
Об`єкт 2: будівля, Електроцех-Градирня (літера «Г»), загальною площею 431,1 (чотириста тридцять одна ціла одна десята) кв. метрів, розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Коцюбинське, вулиця Меблева, будинок номер 1 (один), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3052633732080.
Об`єкт 3: будівля, склад (літера «П»), загальною площею 2799,6 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять цілих шість десятих) кв. метрів, розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Коцюбинське, вулиця Меблева, будинок номер 1 (один), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3052677532080.
Об`єкт 4: будівля, цех (літера «О»), загальною площею 2484,8 (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири цілих вісім десятих) кв. метрів, розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Коцюбинське, вулиця Меблева, будинок номер 1 (один), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3052675932080.
З матеріалів справи судом встановлено, що Боржника - ВАТ «Білицька меблева фабрика» визнано банкрутом згідно постанови від 22.08.2011 у справі № Б13/016-10.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 58 КУзПБ, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
Частиною 1 статті 59 КУзПБ визначено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:
господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;
строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;
у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;
припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;
відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;
продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;
скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;
припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.
Статтею 48 КУзПБ передбачено повноваження зборів кредиторів та комітету кредиторів у справі про банкрутство.
Зокрема, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: 1) визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; 2) дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; 3) схвалення плану санації боржника та схвалення внесення змін до нього; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; 6) інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів (ч. 5 ст. 48 КУзПБ).
Згідно ч. 8 ст. 48 КУзПБ, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: 1) обрання голови комітету; 2) скликання зборів кредиторів; 3) звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; 31) визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; 5) надання згоди на продаж майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) та погодження умов продажу майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) у процедурі санації відповідно до плану санації або у процедурі ліквідації банкрута; 6) внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; 7) інші питання, передбачені цим Кодексом.
У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 ГПК України.
Частинами 1, 2 статті 192 ГПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач - УЖКГ «Біличі» є кредитором Боржника ВАТ «Білицька меблева фабрика», вимоги якого визнані відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 30.08.2010 у сумах: 125,00 грн - 1 черга, 88615,80 грн - 4 черга; а також відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 22.12.2015 у сумах: 2436,00 грн - 1 черга, 83853,65 грн - 6 черга.
Згідно реєстру вимог кредиторів станом на 04.03.2026 грошові вимоги УЖКГ «Біличі» 1 черги - 125,00 грн та 2436,00 грн, є погашеними.
Як встановлено судом вище, на зборах кредиторів 04.03.2026 було вирішено залучити поворотну фінансову допомогу від ТОВ «Нордіка-Бізнес» в розмірі до 16 млн грн для погашення вимог кредиторів, а саме 100% кредиторських вимог 1-3 черги та 50% четвертої черги; решта 50% кредиторських вимог четвертої черги, а також вимог п`ятої та шостої черги підлягають прощенню та будуть вважатись погашеними.
УЖКГ «Біличі» на зборах кредиторів голосувало ЗА залучення поворотної фінансової допомоги від ТОВ «Нордіка-Бізнес» та водночас утрималось під час голосування за укладення мирової угоди, рішення з даного питання прийнято більшістю голосів кредиторів.
Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, 2 ст. 42 КУзПБ, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:
боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;
боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;
боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;
боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;
боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:
боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;
боржник уклав договір із заінтересованою особою;
боржник уклав договір дарування.
З матеріалів справи судом встановлено, що оспорюваний Договір іпотеки укладено між Відповідачами 1, 2 в забезпечення виконання зобов`язань ВАТ «Білицька меблева фабрика» перед ТОВ «Нордіка-Бізнес» за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 18.03.2026, який було укладено з метою залучення фінансування та погашення вимог кредиторів, у т.ч. вимог Позивача УЖКГ «Біличі» відповідно до рішення Зборів кредиторів Боржника від 04.03.2026, за яке в т.ч. голосував Позивач.
Оспорюваний договір укладено від імені Відповідача 1 ліквідатором ВАТ «Білицька меблева фабрика» на виконання рішення Зборів кредиторів та Комітету кредиторів, отже в межах наданих повноважень та з метою відновлення платоспроможності Боржника, що є головною метою Кодексу України з процедур банкрутства.
В ході розгляду справи судом не було встановлено наявності обставин, передбачених нормами цивільного законодавства, а також наявності спеціальних обставин, передбачених ст. 42 КУзПБ, для визнання оспорюваного Договору іпотеки недійсним.
В ході розгляду справи судом не було встановлено наявності порушеного права Позивача у зв`язку з укладенням оспорюваного Договору іпотеки, оскільки, як вже вказано вище, кошти, залучені від Відповідача 2 в якості поворотної фінансової допомоги, були фактично спрямовані на погашення вимог кредиторів, у т.ч. вимог Позивача, в розмірі, передбаченому рішенням зборів кредиторів від 04.03.2026.
Доводи Позивача про заниження вартості майна в Договорі іпотеки відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки договірна вартість було визначена на підставі оцінки об`єктів нерухомості суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Альянс-Укрекспертплюс».
Щодо довідок Фонду державного майна України про вартість об`єктів нерухомості, слід зазначити, що отримання таких довідок передбачено з метою оподаткування доходів фізичних осіб, отриманих внаслідок відчуження об`єктів нерухомості, згідно ст. 172 ПК України; оформлення довідок відбувається без безпосереднього дослідження об`єкту нерухомості суб`єктом оціночної діяльності, в довідці не враховується реальний технічний стан об`єкту. Отже такі довідки не можуть підтвердити чи спростувати звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна.
Згідно ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд зазначає, що важливим елементом змагальності господарського процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20.
У ст. 79 ГПК України закріплюється стандарт доказування «вірогідності доказів», який підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач і відповідач. Тобто із введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)
Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026, укладеного між ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес», посвідченого приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д.В.
Таким чином позов УЖКГ «Біличі» від 24.04.2026 б/№ (вх. № 9924) до ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» про визнання недійсним іпотечного договору залишається судом без задоволення.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 3328,00 грн покладаються на УЖКГ «Біличі».
Вирішуючи питання про судові витрати Відповідача 2 суд зазначає наступне.
У відзиві на позов ТОВ «Нордіка-Бізнес» просить суд стягнути з Позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн.
Згідно матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «Нордіка-Бізнес» у справі № Б13/016-10 (911/1200/26) в Господарському суді Київської області здійснює адвокат Сіренко Юрій Євгенович на підставі укладеного Договору про надання правничої допомоги від 01.05.2026.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі - виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.
Подібні висновки викладено в додатковій постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19 та постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
У разі погодження між адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару, такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом часу на надання правничої допомоги клієнту.
Аналогічні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.
Так, у пункті 1.2. Договору про надання правничої допомоги від 01.05.2026 перелічені види правничої допомоги, яку Виконавець надає Замовнику.
Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість правничої допомоги згідно цього Договору визначається Сторонами у вигляді гонорару Виконавця, розмір якого встановлюється відповідно до Додатку № 1 до Даного договору та зазначається у Актах виконаних робіт, підписаних Сторонами, що становить загальну суму гонорару за надану правничу допомогу, яка сплачується на поточний рахунок Виконавця на підставі виставленого Виконавцем рахунку та/або Акту приймання-передачі правничої допомоги
На підставі Акту приймання-передачі правничої допомоги від 14.05.2026 Сторонами було встановлено гонорар Виконавця за надану правничу допомогу, а саме:
- правовий аналіз позовних вимог Управління житлово-комунального господарства «Біличі» про визнання недійсним договору іпотеки №109 від 18.03.2026, укладеного між ТОВ «Нордіка-Бізнес» та ВАТ «Білицька меблева фабрика», аналіз судової практики з даного питання, консультування Замовника, збирання доказів з метою подачі відзиву на позовну заяву - 5000,00 грн;
- написання та подання до суду відзиву на позовну заяву Управління житлово-комунального господарства «Біличі» до ВАТ «Білицька меблева фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» про визнання недійсним договору іпотеки від 18.03.2026 - 15000,00 грн. 
Пунктом 2 Акту від 14.05.2026 приймання-передачі правничої допомоги передбачено, що сторони стверджують, що відповідно до Додатку №1 до Договору та даного Акту загальний розмір гонорару Виконавця за представництво та захист інтересів Заявника в рамках справи № 911/1200/26 у відокремленому провадженні в рамках справи № Б13/016-10 становить 20000,00 грн без ПДВ, які підлягають оплаті на користь Виконавця протягом 90 днів з дати підписання Сторонами даного Акту.
Отже, загальні витрати ТОВ «Нордіка-Бізнес» на оплату гонорару адвоката Сіренка Ю.Є. за надану правничу допомогу в суді першої інстанції становлять 20000,00 грн, що підтверджується детальним описом робіт (наданих адвокатом Сіренко Ю.Є. послуг) та Актом від 14.05.2026 приймання-передачі правничої допомоги.
Згідно ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За результатом розгляду заяви Відповідача 2 щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку про те, що заявлені Відповідачем 2 витрати в розмірі 20000,00 грн є обґрунтованими і документально підтвердженими. 
Будь-яких заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат до фактичних обставин даної справи сторонами не заявлено та судом не встановлено.
Відтак, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати Відповідача 2 - ТОВ «Нордіка-Бізнес» на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Позивача УЖКГ «Біличі» і підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача 2.
Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ВАТ «Білицька меблева фабрика» від 27.05.2026 б/№ (вх. № 9308/26) про закриття провадження у справі.
2. Відмовити у задоволенні позову УЖКГ «Біличі» від 24.04.2026 б/№ (вх. № 9924) до ВАТ «Білицька Меблева Фабрика» та ТОВ «Нордіка-Бізнес» про визнання недійсним Договору іпотеки № 109 від 18.03.2026.
3. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства «Біличі» (Київська обл., Бучанський р-н, сел. Коцюбинське, вул. Меблева, буд. 11А; код ЄДРПОУ 23579209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордіка-Бізнес» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, оф. 1; код ЄДРПОУ 43301579) судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.
Дата виготовлення і підписання рішення 20.07.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний