Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2026 року        м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Прилепи Віктора Вадимовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2026 року про притягнення  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із постановою суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Прилепа В.В. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , правил дорожнього руху не порушував, рухався прямо у своїй смузі руху по головній дорозі, дозволену швидкість руху не перевищував та здійснював проїзд перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофору й завершував проїзд на жовтий сигнал світлофору.
Наближаючись до перехрестя на вул. Кулика і Гудачека, у м. Рівне, на зустріч ОСОБА_1 очікував проїзд перехрестя транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , яка ігноруючи дорожню обстановку (п. 2.3. (Б) ПДР), створюючи своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху (п. 2.3. (Д), 16.13 ПДР), перед поворотом ліворуч завчасно не займаючи крайнє положення та починаючи виконання повороту ліворуч без надання дороги зустрічним транспортним засобам (п. 10.4., 16.6 ПДР), почала виконувати маневр повороту ліворуч без надання переваги руху ОСОБА_1 , який рухався по зустрічній смузі руху, у зв`язку з чим виникла дорожньо-транспортна пригода.
У зв`язку з цим, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та притягнути ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ст. 
_______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа №569/12435/26 Суддя в суді І інстанції – Наумов С.В.
Провадження № 33/4815/908/26   Суддя в апеляційній інстанції – Шимків С.С.
124 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №669307 від 18.05.2026 року вбачається, що 18.05.2026 року о 17 год. 43 хв., в м. Рівне, по вул. Кулика і Гудачека, 17, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, здійснюючи маневр повороту ліворуч з вул. Кулика і Гудачека на вул. Грицька Чубая, не надала перевагу в русі транспортному засобу «BMW», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо по вул. Кулика і Гудачека. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п. 2.3.б, 16.6. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
За наслідками ДТП, працівниками поліції були складені протоколи відносно обох водіїв, які є предметами судових проваджень ( ОСОБА_2 справа №569/12435/26, ОСОБА_1 справа №569/12436/26).
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2026 року у справі №569/12436/26 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та було встановлено, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 ..
Вищевказані обставини узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 у даній справі, які були надані ним до протоколу безпосередньо після ДТП, в яких він зазначив, що при наближенні до перехрестя увімкнувся зелений миготливий сигнал світлофора, який змінився на жовтий коли він був близько до стоп-лінії. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що не мав можливості безпечно зупинити свій транспортний засіб без застосування різкого гальмування.
Відповідно до п. 1.4. ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1. ПДР України).
Відповідно до п. 16.6. ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді (п. 16.8. ПДР України).
Відповідно до п. 8.7.3ґ ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10. ПДР України).
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11. ПДР України).
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes», перебувала у нерухомому стані на регульованому світлофором перехресті, з метою здійснення повороту ліворуч. Після увімкнення жовтого сигналу світлофора, ОСОБА_2 розпочала рух для завершення свого маневру і через 2,5 секунди після увімкнення жовтого сигналу світлофора, не обравши безпечної швидкості руху, не змінюючи напрямок руху і не застосовуючи екстрене гальмування, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 ..
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення, оскільки, вона, розраховуючи на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ПДР, завершувала маневр повороту ліворуч на жовтий сигнал світлофора, який забороняв рух ОСОБА_1 ..
При цьому, не вбачається обставин, які б свідчили про наявність перешкод для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у відповідно до вимог п.8.10 ПДР та можливості застосування п. 8.11. ПДР, який дозволяє відступити від виконання вимоги про таку зупинки, адже дорожня обстановка на перехресті не свідчила про можливість безпечного його проїзду на жовтий сигнал світлофору.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, адже матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували про порушення нею ПДР України, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного провадження справи не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 , ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Прилепи Віктора Вадимовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 – адвокату Прилепі Віктору Вадимовичу строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2026 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Прилепи Віктора Вадимовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду   Шимків С.С.