Справа № 462/1501/26 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б. М. 
Провадження № 33/811/1058/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП,

в с т а н о в и в :
вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) гривню.
Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави (у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 28.01.2026 близько 11.30 год., перебуваючи у приміщенні навчального закладу СЗШ № 65 за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, 35, а саме у кабінеті № 009 навчального закладу, образливо чіплявся до класного керівника гр. ОСОБА_2 , висловлювався в її сторону грубо, підвищеним тоном, поводився агресивно, принижував її честь та гідність педагога, на зауваження не реагував, внаслідок чого порушив нормальну роботу навчального закладу, та своїми діями міг завдати шкоди її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що у судовому засіданні 07.04.2026 він участі не брав, про розгляд справи належним чином не повідомлявся. Окрім того, на момент розгляду справи він перебував на стаціонарному лікуванні у Сколівській ЦРЛ. Будучи зареєстрованим користувачем підсистеми «Електронний суд» жодних документів у справі № 462/1501/26 не отримував. Про існування справи довідався 03.06.2026 після відкриття щодо нього виконавчого провадження.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що у протоколі вказав, що вказаного правопорушення він не вчиняв, а також звернув увагу на неправильне зазначення адреси проживання, проте судом ці доводи фактично не були перевірені та не отримали належної оцінки.
Звертає увагу на розбіжності щодо часу події, які зазначені у протоколі та письмових поясненнях свідків.
Також вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, зокрема у поясненнях ОСОБА_2 не наведено жодного конкретного висловлювання, яке б мало образливий, принизливий, або нецензурний характер.
Стверджує, що зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що предметом розмови була конкретна ситуація щодо поведінки дитини та обставин навчального процесу, тобто мав місце конфлікт між батьком та педагогом щодо навчального процесу, а не вчинення дій, спрямованих на грубе порушення громадського порядку.
Зауважує, що суддею в основу рішення покладені суперечливі пояснення заінтересованих осіб – асистента учителя ОСОБА_5 , водночас, зважаючи, що подія мала місце у присутності учнів класу, асистента вчителя та окремих батьків, ні поліцією, ні судом не встановлено осіб зазначених батьків та не відібрано пояснень. Вказує, що у рапорті поліцейського зазначено Христину Віонцек, яка безпосередньо спостерігала за подією та є незалежним свідком події.
Також вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які пояснення директора навчального закладу, яка безпосередньо звернулася на лінію «102» та повідомила про нібито фізичну погрозу розправою або вбивством щодо вчителя.
ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити.
Потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції просила постанову судді залишити без змін та підтримала свої письмові пояснення, що наявні у матеріалах справи. Додатково пояснила, що 28.01.2026 за одну хвилину до початку уроку до класу прийшов батько її учня ОСОБА_1 , хотів з нею поговорити. Вона звернула йогу вагу, що скоро почнеться урок, тому не може з ним говорити. ОСОБА_1 наполягав на розмові, спілкувався зверхньо, говорив, до неї, щоб вона зайшла у підсобне приміщення, підвищував на неї голос, поводив себе агресивно, наказним тоном говорив до неї «Стала тут». Вона звернула його увагу на неприпустимість такої поведінки, але ОСОБА_1 не реагував. Все це відбувалось у присутності учнів її класу, які були налякані, та асистента вчителя і деяких батьків. В конфлікт втрутився асистент вчителя ОСОБА_5 став між ними. Тоді вона, щоб убезпечити дітей вивела їх в коридор. На наступний день до неї телефонували батьки учнів та з`ясовували, що в них відбувається в школі. Також асистент вчителя ОСОБА_5 на наступний день повідомив їй, що ОСОБА_1 говорив, що її скоро відправлять до лікарні. Після конфлікту почувала себе погано, в неї підвищився тиск, змушена була приймати ліки.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім цього, ст. 62 Конституції України визначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
На переконання апеляційного суду, рішення судді суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам
Як слідує з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Так, згідно зі ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. При цьому громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: 1) нецензурну лайку в громадських місцях, 2) образливе чіпляння до громадян та 3) вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян.
При цьому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести подвір`я та під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.
З суб`єктивної сторони дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Всупереч тверджень апеляційної скарги, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що підтверджується такими доказами: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 212376 від 13 лютого 2026 року (а.с. 1), згідно з яким ОСОБА_1 28.01.2026 близько 11.30 год., перебуваючи у приміщенні навчального закладу СЗШ № 65 за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, 35, а саме у кабінеті № 009 навчального закладу, образливо чіплявся до класного керівника гр. ОСОБА_2 , висловлювався в її сторону грубо, підвищеним тоном, поводився агресивно, принижував її честь та гідність педагога, на зауваження не реагував, внаслідок чого порушив нормальну роботу навчального закладу, та своїми діями міг завдати шкоди її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
заявою ОСОБА_2 від 28.01.2026 .в якій вона просила прийняти міри до ОСОБА_1 , який є батьком одного з учнів її класу та який 28.01.2026 о 08:28 год. прийшовши до неї у клас, принизив її честь та професійну гідність при учнях класу, асистенту вчителя та окремих батьках, наказним тоном звертався до неї (а.с.4);
письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 5), згідно з якими 28.01.2026 на початку уроку до неї, до столу підійшов батько дитини ОСОБА_6 і вимагав поговорити, на що вона сказала, що в неї урок, хіба 1 хвилину. Він хотів говорити чомусь у підсобці, де діти зберігають речі. Влад говорив: «я Вас бити не буду», але побачивши, що вона не йде, став підвищувати голос, мотивуючи тим, що робить це, щоб її не опозорити, здійснював словесний тиск, а потім агресивно сказав «Стала тут». Коли вона запитала «Чому його дитина вчора на рукавиці показувала середній палець. У відповідь почула, що його навчила інша дитина. Вона вивела дітей у коридор, щоб йти на урок фізкультури, а батько далі в агресивній формі вимагав розмови, вказував їй місце. У відповідь на це, вона повідомила, що не дозволить розмовляти з нею у агресивній, наказовій формі та ставити її на місце. Будь-яких погроз, образ, фізичного чи психологічного насильства з її боку не було. Її дії мали виключно професійний та педагогічний характер і були спрямовані на захист прав учнів, на безпечне і спокійне навчальне середовище;
письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 28.01.2026 (а.с. 6) відповідно до яких 28.01.2026 приблизно о 08:30 год він став свідком конфлікту між вчителем 1-Г класу ОСОБА_2 та одним з батьків учня цього кладу, а саме ОСОБА_3 . Розмова між батьком і вчителем була досить емоційною. Під час якої ОСОБА_6 в наказовій формі звертався до вчительки, а саме, щоб вона стала біля нього. Щоб запобігти подальшому розвитку конфлікту, він став між ними. Після чого вчитель повела дітей на урок, а батько покинув школу;
рапортом ст. інспектора відділу «Служба освітньої безпеки» УПП у Львівській області ДПП Володимира Осташевського відповідно до якого під час несення служби по охороні громадського порядку у СЗШ №65, що у м. Львові, вул. Роксоляни, 35 на службовий планшет від оператора лінії «102» було отримано виклик про «Погрозу фізичною розправою або вбивством» а саме: директор СЗШ №65 ОСОБА_7 повідомила, що один з батьків погрожував вчителю ОСОБА_2 . Поспілкувавшись із ОСОБА_2 було встановлено, що 28.01.2026 приблизно о 08:28 год. один з батьків її учнів, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов у клас та хотів з нею поговорити. На що вчитель відмовила, оскільки розпочався урок. Після чого зі слів вчительки батько повторно покликав її до розмови у підсобне приміщення, щоб діти не чули розмови. Повторно отримавши відмову батько ОСОБА_1 зі слів вчителя у наказовій формі у присутності інших учнів навчального процесу (деяких батьків, дітей та асистента вчителя) вказав вчительці «Стати тут». Після цієї фрази вчитель наголосила ОСОБА_1 на неприпустимості такого тону спілкування з нею, забрала дітей та відвела на урок фізкультури. Громадянин ОСОБА_1 в свою чергу покинув приміщення школи. Пізніше до громадянина ОСОБА_1 директором школи було здійснено телефонний дзвінок у якому він заперечив подібний тон розмови;
рапортом інспектора ювенальної превенції ВП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Сніжани Величенко від 17.02.2026 (а.с. 8-9) відповідно до якого в неї на виконанні знаходяться матеріали, що зареєстровані в ІКС ПІНП №1529 від 28.01.2026 від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , (тел. НОМЕР_1 ), про те, щоб прийняти міри до батька одного із учнів І-шого класу, гр. ОСОБА_1 , який 28.01.2026 року прийшов у клас до заявниці, яка є класним керівником його дитини, принизив честь та гідність педагога при учнях класу, асистента вчителя та інших батьках, а саме наказовим тоном звертався до неї. Під час проведення перевірки даного звернення було встановлено, що непорозуміння між гр. ОСОБА_1 ( тел. 095 75 44 917) та адміністрацією школи є з початку навчального року, так як дитина систематично порушує правила поведінки в школі та класі під час навчального процесу, батькам хлопчика неодноразово було наголошено, проте ситуація не змінювалась, по даному факту батьками було написано колективну заяву, та працівником СОБ Володимиром Осташевським в СЗШ №65 на дружину гр. ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.184 КУпАП. В подальшому стосунки керівництва та даної сім`ї загострились. 28.01.2026 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов в навчальний заклад СЗШ №65 за адресою м. Львів, вул. Роксоляни 35, в навчальну аудиторію №009, за 2 хв. до початку уроку, та в присутності учнів 1-Г класу, де заявниця являється класним керівником, гр. ОСОБА_1 , почав агресивно висловлювати у бік педагога вимоги ставати та робити те, що він хотів, наказовим тоном висловлювався в її бік, такими діями принизив честь та гідність гр. ОСОБА_9 та підірвав авторитет як педагога перед дітьми, на зауваження та прохання поспілкуватись після уроку не реагував. Внаслідок чого погіршилось психологічне та фізичне здоров`я вчителя, була порушена емоційна атмосфера в класі та загалом атмосфера навчального середовища, так як в гр. ОСОБА_9 піднявся артеріальний тиск, про що остання вказала в своєму поясненні. Під час особистого спілкування з гр. ОСОБА_1 , останній вів себе неадекватно, не відповідав чітко на запитання, робив вигляд, що не розуміє в чому справа, стверджував, що конфліктних ситуацій у нього ні з ким не виникало, перебивав та вів розмову про незрозумілі речі, скорочував визначену дистанцію. Свої дані відмовлявся надавати, путався у своїх поясненнях, спершу надавав покази, проте після запису пояснення відмовився надавати адресу проживання та реєстрації, місце роботи та номер телефону, відповідно дану особу було встановлено згідно бази ІКС ЦІ НІ. України, так як останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на гр. ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, він не слухав зачитаний протокол, однак перепитував все по декілька разів, після належного зачитування його прав та обов`язків, останній стверджував, що йому не подобається як це зробив працівник поліції. Під час ознайомлення з протоколом стверджував, що не вміє читати та мусить дивитись його ще раз, на що вона погодилась, також стверджував, що нею було встановлено особу незаконним шляхом, навіть після того, як останньому було роз`яснено яким чином особу було встановлено. Також під час складання зазначених адміністративних матеріалів викрикував «Вор должен сідєть в тюрмє» та інші незрозумілі речі, в присутності працівників поліції, дирекції школи та працівника служби у справах дітей Залізничного району ОСОБА_10 , продовжував ображати заявницю, висловлювати в її бік неаргументовану думку про некомпетентність та доцільність скерувати її на лікарняний. На гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП та скеровано в Залізничний районний суд м. Львова.
Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, зокрема відомостями відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості; даними, що містяться у долучених до протоколів матеріалах в їх сукупності.
Як встановлено з матеріалів справи, дані дії ОСОБА_1 були вчинені у навчальному закладі СЗШ №65 за адресою м. Львів, вул. Роксоляни 35, у кабінеті №009 де перебували люди (учні, батьки, асистент вчителя), тому апеляційний суд вважає дане місце громадським.
Згідно з положеннями КУпАП, громадським місцем визначено частину чи частини будь-якої будівлі, споруди, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, у тому числі під`їзди, підземні переходи і стадіони.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що 28.01.2026 о 11:30 год. ОСОБА_1 у навчальному закладі СЗШ №65 за адресою м. Львів, вул. Роксоляни 35, а саме у кабінеті № 009 навчального закладу, образливо чіплявся до класного керівника гр. ОСОБА_2 , висловлювався в її сторону грубо, підвищеним тоном, поводився агресивно, принижував її честь та гідність педагога, на зауваження не реагував, внаслідок чого порушив нормальну роботу навчального закладу, та своїми діями міг завдати шкоди її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, наведене свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки наявні у справі докази вказують на те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Щодо доводів ОСОБА_1 про розбіжність у часі вчинення правопорушення вказаному у протоколі та поясненнях, такі не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, як і не впливає на правильність висновку судді першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за обставин викладених у протоколі.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст. 173 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
З огляду на викладене переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду      Т.М. Урдюк