П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1224/26
20 липня 2026 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 , водія електрика, солдата, громадянина України, за ч. 3 ст. 172-20, ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, а також безпідставно допустив порушення правил несення бойового чергування (бойової служби).
Адміністративні правопорушення вчинено за таких обставин.
Солдат ОСОБА_1 18 липня 2026 року о 09 год 30 хв під час виконання обов`язків військової служби на території розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_1 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Також ОСОБА_1  будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків та всупереч наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.07.2026 №198 БП, в умовах особливого періоду, порушив правила несення бойового чергування (бойової служби), тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи наведене, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду цих справ, їх необхідно об`єднати в одне провадження.
В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, просив суворо не карати.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.07.2014 р., Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №478/2025 від 14.07.2025 року, з 18.03.2014 року до теперішнього часу на території України діють умови особливого періоду. 
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1999 року, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частина 1 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Згідно з ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частина 1 статті 172-17 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.
Згідно з ч.2 ст. 172-17 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, доводиться матеріалами справи, зокрема:
- даними протоколу ЛВІ №206 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 18.07.2026 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 18 липня 2026 року о 09 год 30 хв під час виконання обов`язків військової служби на території розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_1 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
- довідкою КНП "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я" від 18.07.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння;
- даними протоколу ЛВІ №208 про військове адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-17 КУпАП від 18.07.2026 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків та всупереч наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.07.2026 №198 БП, в умовах особливого періоду, порушив правила несення бойового чергування (бойової служби), тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- копією військового квитка серії НОМЕР_1 від 03.01.2025 року, витягом з наказу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.02.2026 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14.02.2026 року по даний час;
- характеристикою на ОСОБА_1 , в якій зазначено. що ОСОБА_1 до своїх обов`язків відносить недобросовісно;
- витягом з наказу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.07.2026 року про призначення групи оповіщення на території Івано-Франківського району, якими підтверджується, що ОСОБА_1 ввійшов до складу групи 18.07.2026 року.
Оцінюючи наведені докази, суд виходить із того, що вони отримані уповноваженими особами у порядку, встановленому законом, є належними та допустимими доказами у розумінні статті 251 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП повністю узгоджується з довідкою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», яка підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння саме під час виконання ним обов`язків військової служби. Будь-яких доказів, які б ставили під сумнів правильність зазначеного медичного висновку, матеріали справи не містять.
При оцінці доказів за ч.2 ст.172-17 КУпАП суд враховує, що витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.07.2026 року №198 БП ОСОБА_1 було включено до складу групи оповіщення для виконання службових завдань 18.07.2026 року. Таким чином, на момент виявлення адміністративного правопорушення він виконував покладені на нього наказом начальника службові обов`язки та був залучений до виконання завдань групи оповіщення.
Саме під час виконання зазначених обов`язків ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою закладу охорони здоров`я. За таких обставин його прибуття для виконання службових завдань у складі групи оповіщення у стані алкогольного сп`яніння свідчить про порушення встановленого порядку несення бойового чергування (бойової служби), оскільки військовослужбовець був зобов`язаний забезпечити належне виконання покладених на нього службових функцій відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та наказу командира.
Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недопустимість чи недостовірність зазначених доказів або спростовували викладені у них відомості, матеріали справи не містять.
Сам факт визнання вини ОСОБА_1 не є єдиною підставою для висновку про його винуватість, однак узгоджується з усіма дослідженими судом доказами, що додатково підтверджує правильність встановлених фактичних обставин.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, а також безпідставно допустив порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 172-20 КУпАП та ч.2 ст.172-17 КУпАП.
Відповідно до ч.5 ст.15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд виходить із вимог статей 23, 33 та 36 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі статтею 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 проходить військову службу, у судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не заперечував встановлених судом фактичних обставин справи та просив суворо його не карати.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП, суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.
Разом з тим суд враховує, що адміністративні правопорушення вчинені військовослужбовцем в умовах особливого періоду. За таких умов від кожного військовослужбовця вимагається безумовне дотримання військової дисципліни, статутних вимог та наказів командирів, оскільки належне виконання військового обов`язку є однією з основ забезпечення обороноздатності держави.
Виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння та прибуття для виконання службових завдань, визначених наказом командира, у такому стані є грубим порушенням вимог військової дисципліни, яке негативно впливає на належне виконання завдань військового управління та підриває авторитет військової служби.
Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_1 визнав свою вину, критично оцінив власну поведінку, а матеріали справи не містять відомостей про будь-які негативні наслідки, які настали внаслідок вчинених ним адміністративних правопорушень.
Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим судом, адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП та ч.2 ст.172-17 КУпАП, розглядаються судом одночасно, адміністративне стягнення підлягає призначенню відповідно до вимог статті 36 КУпАП у межах санкції за більш серйозне правопорушення.
Оцінивши характер та ступінь суспільної шкідливості вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім заходом адміністративного впливу буде накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне із вчинених адміністративних правопорушень.
Саме таке стягнення, на переконання суду, відповідатиме вимогам законності, справедливості та індивідуалізації адміністративної відповідальності, буде достатнім для виправлення правопорушника, запобігання вчиненню ним нових правопорушень та забезпечення належного рівня військової дисципліни.
Відповідно до п.12 ст.1 ч.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Згідно з військовим квитком ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тому його слід звільнити від сплати судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. 15, 23, 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-17 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який слід стягнути на р/р UA858999980313040106000009618, отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Богородч./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 .
Роз`яснити ОСОБА_1 що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. А. Шишко