Справа № 463/2540/26
Провадження № 2/463/1503/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова 
в складі: головуючого – судді Нора Н.В. 
при секретарі – Заверуха О.Б. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу запозовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою, просить ухвалити про стягнення ОСОБА_1 , на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3168 гривень 53 коп. за період з 01.04.2023 року по 31.01.2026 року. Стягунути з відповідача судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради N? 365 від 08.06.2007р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок N АДРЕСА_1 , перебуває перебуває на утриманні ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 р. N? 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 N? 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП «Стихія» та ЛКП
«Управитель» (ЛКП "№ 500",", ЛКП "№ 504", ЛКП "№ 507", "ЛКП "За Замком, ЛКП "N? 503"). Основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. ЛКП «Господар» надає житлово-комунальні послуги як правонаступник ЛКП «Управитель». Також між сторонами укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019 року, що підтверджує взаємні права та обов?язки сторін. У відповіді N?588 від 20.02.2026 року на адвокатський запит Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» надіслало наявні копії правовстановлюючих документів на підставі яких, станом на 29.12.2012 року, була проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 . З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно N?5005716127218 від 12.02.2026 року, Відповідач є власникам квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-446, виданий: 12.10.2020, видавник: Спільник 3.В., державний нотаріус
Третьої львівської державної нотаріальної контори. ОСОБА_1 володіс спільною частковою власністю, розмір частки 1/2. Відомостей щодо іншого співвласника якому належить спільна часткова власність у розмірі частки 1/2, по АДРЕСА_1 в буд. N?38 кв. N? б у м. Львові. Львівському комунальному підприємству «Господар» немає. Для здійснення снення оплати комунальних послуг Відповідачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно з яким виникла заборгованість за період з 01.04.2023 року по 31.01.2026 року в розмірі 3167 гривень 77 коп. Надання послуг у будинку та понесені Львівським комунальним підприємством «Господар» витрати підтверджуються такими документами: Розрахунком вартості тарифу з надання послуг управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 . 79017; Договором N? ЛКП-10-Г від «12» квітня 2018 року із КП «Спецкомунтранс» про надання послуг з вивезення побутових відходів, Договором про виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньобудинкових інженерних мережах N? 56 від «01» березня 2018 року підрядником за яким є Львівське комунальне ремонтно - аварійне підприємство, ??Договори про надання послуг КП ЛОР "Профілактична дезінфекція": N? 4-Г від 02.01.2023 року; N? 4-Г від 01.01.2025 року, Звіт по використанню матеріалів на виконання ремонтних робіт.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24.03.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. 
Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради N? 365 від 08.06.2007р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок N АДРЕСА_1 , перебуває перебуває на утриманні ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 р. N? 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 N? 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП «Стихія» та ЛКП «Управитель» (ЛКП "№ 500",", ЛКП "№ 504", ЛКП "№ 507", "ЛКП "За Замком, ЛКП "N? 503"). Основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. ЛКП «Господар» надає житлово-комунальні послуги як правонаступник ЛКП «Управитель». 
Також між сторонами укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019 року, що підтверджує взаємні права та обов?язки сторін. 
З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно N?5005716127218 від 12.02.2026 року, Відповідач є власникам квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-446, виданий: 12.10.2020, видавник: Спільник 3.В., державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори. ОСОБА_1 володіс спільною частковою власністю, розмір частки 1/2. 
Для здійснення стянення оплати комунальних послуг Відповідачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно з яким виникла заборгованість за період з 01.04.2023 року по 31.01.2026 року в розмірі 3167 гривень 77 коп. 
Надання послуг у будинку та понесені Львівським комунальним підприємством «Господар» витрати підтверджуються такими документами: Розрахунком вартості тарифу з надання послуг управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 . 79017; Договором N? ЛКП-10-Г від «12» квітня 2018 року із КП «Спецкомунтранс» про надання послуг з вивезення побутових відходів, Договором про виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньобудинкових інженерних мережах N? 56 від «01» березня 2018 року підрядником за яким є Львівське комунальне ремонтно - аварійне підприємство, ??Договори про надання послуг КП ЛОР "Профілактична дезінфекція": N? 4-Г від 02.01.2023 року; N? 4-Г від 01.01.2025 року, Звіт по використанню матеріалів на виконання ремонтних робіт.
З свідоцтва про право на спадщину від 12.10.2020 року (спадкова справа №765/2019 р., зареєстрованого в реєстрі за №3-446) вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_2 є його рідна сестра ОСОБА_1 , та його рідний брат ОСОБА_3 . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: - квартири АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцю на підставі Договор купівлі-продажу квартири, посвідченого Сиротяком Ю.Р., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 14 березня 2002 року зареєстрованого в реєстрі за N? 995 та зареєстрованого у Львівськом обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 01 квітня 2002 року у реєстрову книгу N? 17 за реєстрованим N? 12704. Вищевказана квартира складається з однієї житлової кімнат житловою площею 10,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 10,9 кв.)
до квартири відноситься комора в підвалі площею 2,0 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку майна видати ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку майна ще не видано.
Із заяви ОСОБА_3 , яка знаходиться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся 05.02.2020 року до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, враховуючи наявність в матеріалах заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини від 05.02.2020 року, відповідач набув право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справ № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суд від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
У статті 540 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Тлумачення статей 540 та 541 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому стягувач у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.
У пункті 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19) зазначено, що солідарне зобов`язання виникає лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства (див. наприклад постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №243/10982/15-ц (провадження №14-81цс18), від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 12.09.2018 у справі №569/96/17, від 23.01.2019 у справі №712/21651/12 (провадження №14-526цс18).
У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Отже, зважаючи, що Закон встановлює солідарну відповідальность відповідачів, а відповідно суд вбачає підстави для покладення на них солідарного обов`язку зі сплати заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, оскільки позивачем не залучено до справи усіх належних відповідачів, суд приходить до висновку, що без їх залучення позовні вимоги не можуть бути вирішені, тобто в задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи у відповідності до положень статті 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, а тому такі не підлягають до відшкодування. 
Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Нор Н.В.