Справа № 152/618/26
2/152/698/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 липня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»
до ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи: в судове засідання не з`явилися,
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачки.
1. Представник позивача в позовній заяві просила стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року у сумі 28125 грн та судові витрати (а.с.2-6).
2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту, копію паспорта споживчого кредиту, копію договору про надання фінансового кредиту, копію графіку платежів, копію довідки про підтвердження здійснення переказу кредитних коштів, розрахунки заборгованостей, копію договору факторингу, копію витягу з реєстру боржників, копію акту приймання-передачі реєстру боржників, копію досудової вимоги.
3. 15 травня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. На обґрунтування своїх заперечень вказала, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами кредитного договору у належній формі, оскільки не надано оригіналу електронного договору з усіма обов`язковими реквізитами та електронними підписами сторін. Копії документів, додані до позовної заяви, не є належними та допустимими доказами, не дають можливості перевірити їх достовірність і цілісність, а тому не можуть підтверджувати виникнення кредитних правовідносин. На думку відповідачки, позивачем не доведено факту надання їй примірника кредитного договору, видачі кредитних коштів та правильності розрахунку заборгованості, не подано належних доказів перерахування кредиту, а розрахунок заборгованості є внутрішнім документом позивача. Крім того, відповідачка зазначила, що нарахування процентів, штрафних санкцій та інших платежів здійснено з порушенням вимог цивільного законодавства та законодавства про захист прав споживачів і споживче кредитування, а умови договору є несправедливими та непропорційними. Відповідачка звернула увагу на відсутність належних доказів переходу до позивача права вимоги та повідомлення її про відступлення права вимоги, просила витребувати оригінали кредитного договору, договору факторингу та інших документів, а у разі їх ненадання – визнати подані копії недопустимими доказами. Відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а у випадку задоволення позову – зменшити розмір неустойки до меж, встановлених законом (а.с.55-65).
4. 19 травня 2026 року від представника позивача – адвоката Усенка М.І. надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що доводи, наведені відповідачкою у відзиві, є безпідставними, не підтверджуються належними та допустимими доказами та спрямовані на уникнення виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Представник позивача вказав, що кредитний договір був укладений в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», при цьому до його укладення відповідачка пройшла ідентифікацію та верифікацію через систему BankID Національного банку України, після чого акцептувала умови договору шляхом використання одноразового ідентифікатора, а кредитні кошти були перераховані на зазначений нею картковий рахунок. Позивачем надано належні докази укладення кредитного договору, переходу права вимоги за договором факторингу та розміру заборгованості, а відсутність виписки з карткового рахунку сама по собі не свідчить про ненадання кредитних коштів. Крім того, представник позивача послався на правові висновки Верховного Суду щодо правомірності укладення електронних кредитних договорів та достатності поданих доказів. Просив долучити відповідь на відзив до матеріалів справи, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності (а.с.73-78).
5. 22 травня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких вона зазначила, що не визнає позовних вимог та повністю заперечує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив. На її переконання, відповідь позивача має шаблонний характер, не містить нових доказів, не спростовує її доводів та не усуває недоліків доказової бази. Позивач, посилаючись на укладення кредитного договору в електронній формі, визнає існування його оригіналу з електронними підписами сторін, однак такого оригіналу суду не надав, що, на її думку, не підтверджує належного укладення договору. Також відповідачка звернула увагу на відсутність доказів направлення їй примірника кредитного договору, ненадання первинних документів, які б підтверджували перерахування кредитних коштів та здійснення нею часткової оплати, а також поставила під сумнів достовірність розрахунку заборгованості та належність доказів переходу права вимоги за договором факторингу. Просила прийняти заперечення до розгляду, витребувати у позивача оригінали кредитного договору з додатками, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а у разі її неявки розглянути справу за її відсутності (а.с.82-83).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
6. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.5).
7. 29 квітня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона просила здійснити перехід до розгляду даної цивільної справи зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження (а.с.50).
8. 15 травня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про витребування документів, у якому вона просила витребувати оригінали доказів, долучених позивачем до позовної заяви та про розгляд клопотання без її участі, у випадку її неявки в судове засідання (а.с. 67-71).
9. 23 червня 2026 року від представника позивача – адвоката Усенка М.І. надійшла заява на виконання вимог ухвали суду, у якій він просив долучити до матеріалів справи оригінали документів та розгляд справи провести за його відсутності (а.с.90-91).
10. 1 липня 2026 року від відповідачки надійшло клопотання, у якому вона просила визнати неналежними докази, які містяться на CD-R диску та за потреби витребувати оригінали документів, зазначені в ухвалі суду від 21 травня 2026 року (а.с.131-132).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
11. Ухвалою суду від 23 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 22 липня 2026 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачці строк до 5 серпня 2026 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.47).
12. Копія ухвали суду була надіслана відповідачці судом (а.с.48), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем (а.с.39-43). За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 23 квітня 2026 року, відповідачка зареєстрована за адресою, що вказана в позові (а.с.46). Поштову кореспонденцію, що була надіслана відповідачці судом, остання отримала 28 квітня 2026 року (а.с.49). В свою чергу кореспонденцію, яка надсилалась представником позивача, відповідачка отримала 21 квітня 2026 року (а.с.166).
13. Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року подальший розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою відповідачці встановлено строк до 21 травня 2026 року для надання відзиву на позов (а.с.51).
14. Ухвалою суду від 21 травня 2026 року підготовче судове засідання по справі відкладено та зобов`язано позивача надати суду оригінали всіх документів, копії яких долучались до позовної заяви (а.с.81).
15. Ухвалою суду від 23 червня 2026 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.126).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
16. Відповідно до копії заявки-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту, яку відповідачка підписала електронним підписом W0459 15 вересня 2023 року, остання вказала свої персональні дані, а також номер платіжної картки № НОМЕР_1 хх-хххх-4852, на яку мала бажання отримати кредитні кошти (а.с.8, 94).
17. Згідно із паспортом споживчого кредиту, відповідачка була ознайомлена з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту 15 вересня 2023 року, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту електронним підписом W0459 (а.с.10 на звороті-12, 94).
18. Відповідно до копії договору про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , було укладено даний договір про те, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 15 вересня 2023 року. Дата повернення кредиту 8 вересня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50 % та застосовується в межах строку кредитування. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4790-72хх-хххх-4852 (а.с.11 на звороті-15, 94).
19. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року, сторони погодили графік обов`язкових платежів за кредитним договором, графік нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування (а.с.16-17, 94).
20. Згідно із копією повідомлення сервісу iPay.ua, 15 вересня 2023 року о 16-55-00 год на картку № НОМЕР_2 було зараховано 3000 грн, номер транзакції – 285164965 (а.с.17 на звороті, 93).
21. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року, наданого первісним кредитором, станом на 29 березня 2024 року загальна заборгованість відповідачки складала 15900 грн, з яких: 3000 грн – заборгованість за кредитом; 12900 грн – заборгованість за відсотками (а.с.18-19, 95-98).
22. Відповідно до копії договору факторингу № 29032024 від 29 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.20 на звороті – 25, 99-107). Згідно із копією платіжної інструкції, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» виконало свої зобов`язання відносно ТОВ «Аванс Кредит» (а.с.26).
23. Згідно з копією акта приймання-передачі Реєстру Боржників від 29 березня 2024 року до договору факторингу № 29032024 від 29 березня 2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників, відповідно до якого кількість відступлених прав вимоги кількістю 7414 (а.с.26, 108).
24. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №29032024 від 29 березня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року в розмірі 15900 грн (а.с.25 на звороті, 109).
25. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року, наданого позивачем, станом на 8 вересня 2024 року загальна заборгованість відповідачки складала 28125 грн, з яких: 3000 грн – заборгованість за кредитом; 25125 грн – заборгованість за відсотками (а.с.27-28, 110-113).
26. Відповідно до досудової вимоги від 10 квітня 2026 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідачки направило листа з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року та погасити заборгованість в сумі 28125 грн (а.с.31 на звороті, 114).

VІ. Оцінка Суду.
27. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
28. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
29. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
30. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
31. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
32. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
33. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
34. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
35. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
36. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
37. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
38. Судом встановлено, що відповідачка погодилася на умови кредитного договору шляхом підписання його електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора та фактично отримані нею кошти в добровільному порядку первісному кредитору не повернуті, відсотки за користування кредитом не сплачені. Кредитор відступив своє право вимоги до відповідачки за договором факторингу позивачу.
39. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512, частиною першою статті 513, статтею 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
40. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з статтею 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
41. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачкою був належним чином укладений договір про надання фінансового кредиту в електронній формі відповідно до вимог ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Перед укладенням договору відповідачка пройшла процедуру ідентифікації та верифікації із використанням системи BankID Національного банку України, після чого підтвердила ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, подала заявку-анкету та акцептувала умови кредитного договору шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Надані позивачем оригінали електронних документів, а також інформація щодо здійснення переказу кредитних коштів на платіжну картку, реквізити якої були зазначені відповідачкою при оформленні кредиту, підтверджують факт укладення кредитного договору, надання кредитних коштів та виникнення між сторонами відповідних кредитних правовідносин. Також матеріалами справи підтверджується належний перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача на підставі договору факторингу.
42. Відповідачка повністю заперечувала позовні вимоги, посилаючись на відсутність належних доказів укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, переходу права вимоги та правильності розрахунку заборгованості. Однак зазначені доводи спростовуються дослідженими судом доказами. Надані позивачем документи є належними, допустимими, достовірними та взаємопов`язаними між собою, а їх сукупність підтверджує факт укладення кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів, існування непогашеної заборгованості та набуття позивачем права вимоги. Сам по собі факт заперечення відповідачкою укладення договору чи отримання кредиту без подання належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень не спростовує наданих позивачем доказів. Крім того, відповідачкою не надано доказів погашення кредитної заборгованості, недійсності договору чи неправомірності відступлення права вимоги. За таких обставин доводи відповідачки суд відхиляє як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
43. Тому Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачкою узятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту, щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих на дату відступлення права вимоги відсотків, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
44. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
VIІ. Розподіл судових витрат.
45. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
46. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
47. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2662,40 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
48. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
49. Згідно з частинами першою та шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
50. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
51. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
52. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
53. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 1 липня 2025 року, копію акту №1155 наданих послуг від 10 квітня 2026 року на суму 8000 грн, копію детального опису наданих послуг від 10 квітня 2026 року до акту №1155 за договором про надання правничої допомоги №0107 від 1 липня 2025 року.
54. Проаналізувавши надані представником позивача документи, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат є цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
З цих підстав, 
Керуючись статтями 137, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 512, 513, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити повністю.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №20156-09/2023 від 15 вересня 2023 року в розмірі 28125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) грн, з яких: 3000 грн заборгованість за тілом кредиту; 25125 грн заборгованість за відсотками. 
3. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 (вісім тисяч) грн.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).
Повне рішення складено 14 липня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін та банківські реквізити для стягнення коштів:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», 79029, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 3-й поверх, в м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236, рахунок НОМЕР_3 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».
Представник позивача: адвокат Усенко МихайлоІгорович, що знаходиться по вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 3-й поверх, в м. Львів, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 від 29 вересня 2012 року, видане на підставі рішення Львівського обласного КДКА №16 від 29 вересня 2012 року, діє на підставі ордера серії ВС №1381377 від 2 липня 2025 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт № НОМЕР_4 , ід.№ НОМЕР_5 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА