| | Справа №-613/2346/25  Провадження №-3/613/48/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря – Макушинської О.В., адвоката – Хомича А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13.11.2025 року, об 11 год. 29 хв. керував автомобілем Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Індустріальній 10 в м.Богодухові з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП Богодухівській ЦРЛ відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу Body Cam №1113057280/98 та в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Захсник ОСОБА_1 адвокат Хомич А.М. подав клопотання про закриття провадження у справі.
В огрунтування клопотання зазначає, що працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і саме факт виконання обов`язків військової служби є ключовим в даній справі.
Процедура огляду ОСОБА_1 мала б відбуватися у відповідності до норм Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32. 
Вказаним Порядком передбачено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів
Таким чином, поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем в силу вищевказаних норм законодавства України зобов`язаний був залучити до огляду уповноважену особу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, яка б і провела огляд на стан сп`яніння. 
Водночас, поліцейський, не виконавши відповідних вище вказаних норм, грубо порушив процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та відповідно складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Працівник поліції не є працівником правоохоронного органу спеціального правопорушення відносно військовослужбовця. ОСОБА_1 , як військовослужбовець, під час особливого періоду перебуває на службі постійно. Ігнорування вимоги викликати ВСП порушує гарантії захисту військовослужбовців, визначені Законом України «Про Військову службу правопорядку у ЗСУ» та військовими статутами. 
Також захисник зазначає, що інспектори не вилучили посвідчення водія та транспортний засіб, що суперечить процедурі при наявності підозри на стан сп`яніння.
Крім того захисник звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду, незаконність зупинки транспортного засобу тягне незаконність усіх подальших дій поліцейського, включно з перевіркою документів, направленням на огляд та складанням протоколу. Подальші процесуальні дії є недійсними, оскільки вони є похідними від незаконної зупинки. У зв`язку з цим будь-які докази, отримані після незаконної зупинки транспортного засобу, є недопустимими, а провадження підлягає закриттю. 
Захисник зазначає, що дії поліцейських свідчать про зловживання службовими повноваженнями, оскільки протокол за ст.130 КУпАП був складений не через наявність ознак сп`яніння, а як інструмент для досягнення іншої мети, тому усі подальші дії є наслідком цього зловживання, а отримані докази — недопустимими.
За наведених обставин просив провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, вважав, що наведені в клопотання обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження.
Суд, заслухавши позицію захисника, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, доходить таких висновків.
Згідно з п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тягне накладення на таку особу адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №511743; направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; довідкою Сервісного центру МВС; копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапортом про відсторонення від керування; відеозаписом.

Оглянутим відеозаписом підтверджується, що  ОСОБА_1 перебував за кермом, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, від пропозиції працівника поліції, який повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. На питання працівника поліції відповідає, що вживав алкогольні напої напередодні.
Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи.

Крім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких свідки зазначили, що 13.11.2025 вони були запрошені в якості понятих працівниками поліції під час огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 . У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю, порушення мови та координації рухів, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти медогляд на місці зупинки та в медичному закладі, однак водій відмовився. 
Суд не вбачає підстав не довіряти вказаним письмовим поясненням чи ставити під сумнів зазначені в них обставини.
Суд також не погоджується з твердженням захисту про те, що поліцейські не були особами, уповноваженими пропонувати та проводити огляд військовослужбовця на стан сп`яніння та складати відповідний адмінпротокол, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду осіб, які керують транспортним засобом, водночас положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був одягнутий у військовий одяг, рухався по дорозі загального користування, транспортний засіб, під його керуванням був зупинений у поза межами території будь-якої військової частини.
Документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням він виконував обов`язки військової служби, ОСОБА_1 не надав, належним чином таке твердження не підтвердив.
Отже, огляд особи, яка має статус водія і при цьому є військовослужбовцем, в даному випадку мали проводити працівники поліції і у них були відсутні підстави для виклику службових осіб Військової служби правопорядку або керівництва військової частини.
Щодо твердження захисника про незаконність зупинки транспортного засобу та, як наслідок, недопустимість усіх зібраних доказів, то суд відхиляє цей довод, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з порушенням ПДР, що підтверджується копією постанови ЕНА №6142542 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП – за керуванням транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.
На підставі викладеного вище, в діях  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченго ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, суд вважає, що відносно  ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Захисником також було подано клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що на даний час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та виконує конституційний обов`язок з захисту Вітчизни, отже він позбавлений можливості брати участь у розгляді справи. 
Згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неможливо розглянути за його відсутності з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.
Тому з посиланням на практику ЄСПЧ, положення ст.335 КПК України – просив зупинити провадження у справі до моменту звільнення його з військової служби.
На підтвердження проходження ОСОБА_1 військової служби – надав копію довідки ВЧ НОМЕР_2 .
Вирішуючи це клопотання, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, отже положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності 
Крім того, ОСОБА_1 скористався допомогою адвоката, який в його інтересах має право надавати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі. Отже, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки в справі бере участь його захисник, у письмових заявах, поданих захисником, викладена позиція щодо складеного протоколу, від самого ОСОБА_1 заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
Також суд зазначає, що статтею 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі.
Відтак, зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, не передбачених КУпАП, не відповідає вимогам законодавства про адміністративні правопорушення.
Положення КУпАП не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням зупинення строку розгляду у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а норми КУпАП прямо не передбачають можливості застосування аналогії закону або аналогії права.
Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі та, враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, підстави для задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 266, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя