ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А

справа № 753/11221/25
провадження № 2/753/13481/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «НОВОБУДОВА») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2023 по 01.05.2025 у загальному розмірі 17 599,84 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 13 426,40 грн., 3% річних у розмірі 825,07 грн. та 3 348,37 грн. - інфляційної складової боргу. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , який споживає житлово-комунальні послуги, при цьому не повноцінно виконує зобов`язання по їх оплаті, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.
09 червня 2025 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
26.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог на підставі п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Заява мотивована тим, що 25.06.2025 відповідач повністю сплатив суму основного боргу у розмірі 14 206,49 грн (яка включала поточні нарахування). У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача виключно нараховані на суму боргу санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: 3% річних у розмірі 825,07 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 348,37 грн (загальна сума - 4 173,44 грн), а також витрати по сплаті судового збору - 3 028,00 грн.
Суд прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду, оскільки вона подана з дотриманням вимог процесуального закону. Розгляд справи здійснюється в межах зменшених позовних вимог.
Відповідач 26.06.2025 через систему «Електронний суд» надав суду відзив (заперечення), в якому вказав на те, що договірні відносини у письмовій формі між сторонами відсутні, а основний борг ним добровільно та повністю погашено 25.06.2025 (надано копію платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0.4429337682.1 від 25.06.2025). На цій підставі відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» №137 від 08.06.2004 та Авізо №210, №211, №212, №213, №214 від 01.11.2004 житловий багатоквартирний будинок, який розташований у АДРЕСА_2 був переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ «НОВОБУДОВА».
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 14.09.2004, копія якого міститься в матеріалах справи.
Статтею 322 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.
Постановою КМУ від 01.06.2011 за №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено Порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги.
Згідно ч. 3 п. 2 Порядку, тариф на послуги розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг.
Так, позивач надає мешканцям житлово-комунальні послуги, відповідач в свою чергу отримує їх, при цьому не повноцінно виконує зобов`язання по їх оплаті, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2023 по 01.05.2025 з урахуванням штрафних санкцій у загальному розмірі 17 599,84 грн.
При цьому, відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0.4429337682.1 від 25.06.2025, відповідач здійснив платіж на користь позивача на суму 14 206,49 грн із призначенням платежу «Послуга з управління...». Датою здійснення платежу є 25.06.2025, тобто після відкриття провадження у даній справі (16.06.2025). Факт погашення основного боргу визнається обома сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
За приписами стст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.01.2024 по 01.05.2025, суд виходить з наступного.
Як свідчить усталена судова практика Верховного Суду, нарахування інфляційних втрат та 3% річних є мірою майнової відповідальності за порушення грошового зобов`язання і має компенсаційний, а не штрафний характер. Факт погашення відповідачем основного боргу 25.06.2025 не звільняє його від відповідальності за період до моменту такого погашення (за час прострочення).
Суд бере до уваги, що Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 було введено заборону на нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних на заборгованість за житлово-комунальні послуги в умовах воєнного стану. Проте, Постановою КМУ від 29.12.2023 № 1405 вказана заборона була скасована з 01.01.2024. Відтак, Позивач правомірно розпочав розрахунок компенсаційних виплат з 01.01.2024.
Судом перевірено розрахунок позивача. Нарахування здійснювалося на фактичне сальдо основного боргу (яке протягом спірного періоду становило від 18 062,25 грн до 26 749,98 грн) щомісячно з урахуванням офіційних індексів споживчих цін, встановлених Держстатом України. Арифметичних помилок судом не виявлено. Заявлені до стягнення суми - 825,07 грн (3% річних) та 3 348,37 грн (інфляційні втрати) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, зокрема відзив на позовну заяву та заяву про зменшення позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням поданої представником позивача заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову, у тому числі внаслідок задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви, суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі судові витрати із відповідача.
Оскільки відповідач сплатив основний борг 25.06.2025, тобто після подання позову та відкриття провадження у справі, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 141, 142, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 322, 526, 625 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» (код ЄДРПОУ 32917247) заборгованість у розмірі 4 173,44 грн., яка складається з 3% річних у розмірі 825,07 грн. та 3 348,37 грн. - інфляційної складової боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ:          Федір КАЛІУШКО

Дата складання повного тексту рішення 28.05.2026.