З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2026 | Справа №607/7407/26 Провадження №2/607/4458/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі головуючого судді Грицай К.М.,
за участю секретаря судового засідання Кійко С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідача на користь Товариства заборгованість за Кредитним договором № № 03.08.2025-100001907 від 03.08.2025 у розмірі 68300,00 гривень. 
Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1  уклали Кредитний договір (оферти)№ 03.08.2025-100001907 від 03.08.2025, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 16000,00 грн строком на 217 днів, в подальшому уклади додаткову угоду про надання 4600,00 грн кредитих коштів, однак позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 68300,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20600,00 грн, по процентах у розмірі 31838,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 5562,00 грн та процентів, нараховані згідно з ст. 625 ст. ЦК України в розмірі 1030,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.04.2026 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та проти заочного розгляду справи не заперечив. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, не повідомила суду про причини своєї неявки, повідомлялась про дату, час та місце судового засідання у передбаченому законом порядку, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подала, тому суд постановив проводити заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення .
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладене до 13.07.2026.  

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини.
ТОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 уклали Кредитний договір (оферти) № 03.08.2025-100001907 від 03.08.2025, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 16000,00 грн, строком на 217 днів до 07.03.2026.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором Е227, який було надіслано на номер телефону НОМЕР_1 .
Відповідно до п.2.2 Договору електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови:
2.2.1. пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті Кредитодавця;
2.2.2. заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем;
2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Згідно з п. 3.1. Договору кредитодавець зобов?язується надати Кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.
Відповідно до пункту 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-57XXXXXX-2072.
Згідно з п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. Договору позичальник зобов?язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) процентів річних, які можуть бути нараховані Кредитодавцем за прострочення виконання грошових зобов?язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред?явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких проценів.
Відповідно до умов Заявки кредитного договору №03.08.2025-100001907 від 03.08.2025 позичальнику надається кредит у розмірі 16000,00 грн, строком на 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту – 07.03.2026; Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.84% (денна процентна ставка) = (29120 / 16000)/ 217 * 100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 1440,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кердитодавця зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України. 
Згідно п.14 Заявки орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитним договором становить 2526,92%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 45120,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 29120,00 грн.
Згідно з п. 21 Заявки, позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1, 5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору.
Згідно з п. 6.6.1 Договору, позичальник підтверджує, що він уклав цей договір, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, та має здатність виконувати його умови.
Також, 05.08.2025 між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. Сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 20600 грн. 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші).1.2. За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4600 грн. 00 коп.; дата надання/видачі кредиту (2- го траншу) - 05/08/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2- го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-57XX-XXXX-2072. Днем надання Кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 5355-57XX-XXXX-2072. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 215 днів з дати його надання.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором К894, який було надіслано на телефон НОМЕР_1 .
Згідно з п. 4 Додаткового договору, позичальник підтверджує, що він складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології українською мовою, є невід`ємною частиною Договору та набирає чинності з дати отримання Позичальником у інформаційній системі Кредитодавця від Кредитодавця відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної уповноваженим представником Кредитодавця у порядку, встановленому законодавством.
На виконання умов Кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» 03.08.2025 надало позичальнику грошові кошти в сумі 16000,00 гривень шляхом їх перерахування через платіжний сервіс «іPay.ua» на платіжну картку № НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 03.08.2025-100001907, що підтверджується квитанцією про зарахування.
Крім того, ТОВ «Споживчий центр» 05.08.2025 надало позичальнику грошові кошти в сумі 4600,00 гривень шляхом їх перерахування через платіжний сервіс «іPay.ua» на платіжну картку № НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 03.08.2025-100001907, що підтверджується квитанцією про зарахування.

Згідно наданої позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 03.08.2025-100001907 від 03.08.2025, заборгованість позичальника за вказаним кредитним договором складає 68300,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20600,00 грн, по процентах у розмірі 31838,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 5562,00 грн та процентів, що нараховані згідно з ст. 625 ст. ЦК України в розмірі 10300,00 грн. 

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтвердив, що підписання за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора є належними та допустими доказами підтвердження укладання між сторонами правочину та досягнення згоди щодо усіх істотних умов правочину, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. 
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Враховуючи вище наведені положення законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 20600,00 грн та процентів в розмірі 31838,00 грн. обґрунтовані та їх слід задовольнити, так як правомірність їх нарахування в межах строку кредитування та на умовах кредитного договору підтверджена вищенаведеними доказами. Свого розрахунку сторона відповідача не надала.
Щодо вимог про стягнення комісії в розмірі 5562,00 грн, пов`язаної з наданням кредиту, та 10300,00 грн процентів, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21 викладено правові висновки, що оскільки в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які надаються відповідачу та за які встановлена комісія за надання кредиту, тому, суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому, посилання позивача у позовній заяві на те, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу, не підтверджена умовами договору, оскільки такі послуги та їх вартість сторонами в договорі не обумовлені.
Враховуючи вищевикладене, умови договору щодо сплати комісії за надання кредиту, є нікчемними, а вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 5562,00 грн задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача процентів згідно з ст. 625 ЦК України, в розмірі 10300,00 грн, то такі також задоволенню не підлягають за наступних підстав.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по цей час.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046,1049,1050,1054 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_2 звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця процентів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а нарахована позикодавцем неустойка, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню позикодавцем.
Відтак, доводи позивача про те, що до відносин за договорами про надання споживчого кредиту мають застосовуватися спеціальні норми, визначені Законом України «Про споживче кредитування», та з урахуванням внесених змін, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування» в частині виключення пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» щодо нарахування сум, визначених статтею 625 цього Кодексу, є помилковими, а тому відхиляються судом.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про стягнення із відповідача процентів, що нараховані згідно з ст. 625 ст. ЦК України в розмірі 10300,00 грн., слід відмовити.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, а тому позов слід задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 52438,00 грн., яка складається з: тіла кредиту 20600,00 грн та нарахованих процентів 31838,00 грн., відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн. 

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 133, 137, 141, 175, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, – 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за Кредитним договором № 03.08.2025-100001907 від 03.08.2025 у сумі 52438 (п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять вісім) грн 00 коп., яка складається із заборгованості за кредитом — 20600,00 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом — 31838,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 17.07.2026.

Головуючий суддя | К. М. Грицай