ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"20" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/573/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 
справу №916/573/26
за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Незалежності, 18, код ЄДРПОУ 08038284)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Семенова Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 118 244,25 грн.
В С Т А Н О В И В:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення Семенова Олександра Вікторовича безпідставно грошових коштів у розмірі 118 244,25 грн. та покладення судових витрат на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним збереженням відповідачем грошових коштів внаслідок безпідставного користування нерухомим майном, яке було передано відповідачу за попереднім договором оренди №8/2 від 21.05.2020, який припинився 31.12.2020.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2026 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса залишено без руху та останньому встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали суду.
09.03.2026 через систему «Електронний суд» господарським судом одержано від позивача заяву про усунення недоліків (за вх.№8471/26 від 10.03.2026).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
19.03.2026 господарським судом надіслано копію ухвали суду від 16.03.2026 на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 67810, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. 40 років Перемоги, буд. 8.
Станом на 14.05.2026 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не було повернуто.
14.05.2026 господарським судом повторно надіслано відповідачу супровідним листом копію ухвали про відкриття провадження у справі №916/573/26 від 16.03.2026.
Додатково відповідача про розгляд даної справи повідомлено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі «Судова влада України».
Листом від 15.05.2026 судом будо здійснено запит до Акціонерного товариства «Укрпошта» щодо повідомлення причин, з яких рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R067125696500, що було надіслано судом 19.03.2026 з позначкою «Судова повістка», станом на 14.05.2026 не повернуто до суду.
21.05.2026 за вх.№17775/26 господарським судом одержано відповідь Акціонерного товариства «Укрпошта», згідно з якою за повідомленням відповідального підрозділу та згідно з даними автоматизованої системи відстеження Укрпошти, рекомендований лист з позначкою «Судова повістка» № R067125696500 від 21.03.2026 на ім`я ФОП Семенова О.В. ( АДРЕСА_2 ) надійшов до відділення Петродолинське (індекс 67810) 24.03.2026 року та через невручення адресату повернутий на адресу відправника лише 19.05.2026.
Також 21.05.2026 до господарського суду органами поштового зв`язку було повернуто копію ухвали суду від 16.03.2026, яка була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 67810, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. 40 років Перемоги, буд. 8, з причиною повернення «адресат відсутній», про що свідчить відповідна інформація на офіційному сайті Укрпошти щодо трекінгу поштового відправлення.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Проте, відповідач відзив на позов до суду не надав.
Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.
Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Обставини справи, встановлені судом.
21.05.2020 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса (Сторона-1, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Семеновим Олександром Вікторовичем (Сторона-2, відповідач) укладено попередній договір оренди №8/2 , згідно з яким Сторона-1 передає, а Сторона-2 приймає у тимчасове строкове платне користування (оренду) нерухоме військове майно (до моменту завершення процедури оформлення укладення основного договору) – виробнично-складське приміщення загальною площею 215,0 кв.м. (№12 за ГП) військового містечка №210, за адресою: м. Одеса, Світанку, 47 (у подальшому Майно), вартість якого визначена на 28.11.2019 року за незалежною оцінкою та становить 451 207,00 грн. (без ПДВ), тобто 2098,64 грн. за 1 кв.м.
Згідно з п.1.2 договору, вищезазначене нерухоме майно було передане для розміщення майстерень, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт автомобілів.
Відповідно до п.2.1 договору Сторона-2 вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору.
Згідно з п.2.3 договору, у разі припинення цього договору майно повертається Стороною-2 Стороні-1 в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Сторона-1 повинна скласти акт приймання-передачі та прийняти майно протягом одного місяця.
Відповідно до п.п.2.1-2.3 договору Сторона-2 вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору. 
Передача майна не тягне за собою виникнення у Сторони-2 права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а Сторона-2 користується ним протягом строку, визначеного в договорі до підписання основного договору. 
У разі припинення цього договору майно повертається Стороною-2 Стороні-1 в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Сторона-1 повинна скласти акт приймання-передачі та прийняти майно протягом одного місяця.
Згідно з п.п.3.1-3.4 договору оплата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2019) 7520,12 грн (розрахунок стартової плати за базовий місяць згідно з додатком 3 до договору). Нарахування ПДВ на суму оплати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. 
Оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування оплати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. 
Оплата у розмірі 100% перераховується Стороною-2 до державного бюджету (на спеціальний реєстраційний рахунок Сторони-1 в територіальному органі Державного казначейства) щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі виставлених рахунків та актів виконаних робіт. 
Оплата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексу інфляції, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.
Відповідно до п.п.5.2, 5.8, 5.12 договору Сторона-2 зобов`язана:
- своєчасно і в повному обсязі сплачувати оплату за користування майном; 
- у разі припинення або розірвання договору повернути Стороні-1 майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі, з урахуванням нормального фізичного стану; 
- щомісячно компенсувати Стороні-1 кошти у розмірі частини податку за землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, згідно з виставленими рахунками.
Згідно з п.10.1 договору цей договір діє за ч.3 ст.631 ЦК України з 21.05.2020 до моменту завершення процедури оформлення укладення основного договору оренди, до 31.12.2020. В разі якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір припинити даний договір, а основний договір не буде укладений, даний договір пролонгується, але не більше ніж до 21.05.2021.
Додатком №1 до договору є Акт інвентаризації нерухомого військового майна від 21.05.2020.
Додатком №2 до договору є Акт приймання-передачі нерухомого військового майна від 21.05.2020.
Додатком №3 до договору є розрахунок стартової плати за базовий місяць оренди державного (військового) нерухомого майна, що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеса.
21.05.2020 сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі нерухомого військового майна – виробничо-складського приміщення площею 215,0 кв.м. (№12 за ГП), військового містечка №210 за адресою: м. Одеса, Світанку, 47, згідно з яким вказане нерухоме майно було передано ФОП Семенову О.
У попередженні №5275 від 11.12.2020 позивач повідомив відповідача, що термін дії попереднього договору закінчується, а укласти основний договір на даний час відсутня можливість, у зв`язку з чим просив відповідача повернути орендоване майно, та виконати зобов`язання зі здійснення виплат з орендної плати.
07.07.2022 сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі нерухомого військового майна, відповідно до якого ФОП Семенов О. повертає КЕВ м. Одеса державне майно, а саме: виробничо-складське приміщення площею 215,0 кв.м. (№12 за ГП), військового містечка №210 за адресою: м. Одеса, Світанку, 47, згідно з яким вказане нерухоме майно повертається орендодавцю від ФОП О. Семенов.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 у справі №916/2126/22, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до фізичної особи-підприємця Семенова Олександра Вікторовича про стягнення 366 805,24 грн відмовлено у повному обсязі.
При цьому, предметом спору у справі №916/2126/22 було стягнення з відповідача заборгованості за попереднім договором оренди № 8/2 від 21.05.2020 року у розмірі 366 805,24 грн, з яких: 6 192,34 грн – орендна плата; 12 420,21 грн – компенсація податку на землю; 13 998,71 грн – пеня; 328 362,26 грн – неустойка; 5 831,72 грн – 3 % річних.
У рішенні Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 у справі №916/2126/22 та у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №916/2126/22 встановлені наступні обставини: «вказаний попередній договір не визнано судом недійним, сторонами не заявлено суду відповідних вимог, а в силу положень ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.»
Висновки суду. 
Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 118 244,25 грн., з підстав користування нерухомим майном, яке було передано відповідачу за попереднім договором оренди №8/2 від 21.05.2020, який припинився 31.12.2020.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа чи суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Стаття 1212 ЦК України визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми цієї статті застосовуються під час вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Такі висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2022 у справі №913/703/20.
Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).
Так, як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений попередній договір оренди №8/2 від 21.05.2020, за умовами якого позивач передає, відповідач приймає у тимчасове строкове платне користування (оренду) нерухоме військове майно (до моменту завершення процедури оформлення укладення основного договору) – виробнично-складське приміщення загальною площею 215,0 кв.м. (№12 за ГП) військового містечка №210, за адресою: м. Одеса, Світанку, 47 (у подальшому Майно), вартість якого визначена на 28.11.2019 року за незалежною оцінкою та становить 451 207,00 грн. (без ПДВ), тобто 2098,64 грн. за 1 кв.м.
При цьому п.10.1 договору встановлений строк його чинності, а саме: - до моменту завершення процедури оформлення укладення основного договору оренди, до 31.12.2020. В разі якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір припинити даний договір, а основний договір не буде укладений, даний договір пролонгується, але не більше ніж до 21.05.2021.
В матеріалах справи наявне надіслане позивачем відповідачу попередження №5275 від 11.12.2020, в якому позивач повідомив відповідача, що термін дії попереднього договору закінчується, а укласти основний договір на даний час відсутня можливість, у зв`язку з чим просив відповідача повернути орендоване майно, та виконати зобов`язання зі здійснення виплат з орендної плати.
Відтак, враховуючи заявлення позивачем у попередженні №5275 від 11.12.2020 про свій намір припинити спірний договір, відповідно до умов п.10.1 договору останній припинив свою дію 31.12.2020.
Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, у рішенні Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 у справі №916/2126/22 та у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №916/2126/22 встановлені наступні обставини: «вказаний попередній договір не визнано судом недійним, сторонами не заявлено суду відповідних вимог, а в силу положень ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.»
Отже, враховуючи, що попередній договір №8/2 від 21.05.2020 припинив свою дію 31.12.2020, господарський суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1212 ЦК України.
Згідно з розрахунком, який наведений позивачем у позові, розмір грошових коштів у зв`язку із безпідставним користуванням нерухомим майном становить 118 244,25 грн., з яких: 105 824,04 грн. розраховані як вартість безпідставного користування нерухомим майном після припинення попереднього договору оренди №8/2 від 21.05.2020 за період з грудня 2020 по жовтень 2021 виходячи з розміру встановленого у попередньому договорі оренди №8/2 від 21.05.2020 розміру орендної плати, та 12 240,21 грн. – розмір відшкодування податку на землю за період з березня 2021 по жовтень 2021.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, заявлених до стягнення з відповідача 105 824,04 грн., які розраховані як вартість безпідставного користування нерухомим майном після припинення попереднього договору оренди №8/2 від 21.05.2020 за період з грудня 2020 по жовтень 2021, господарський суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок не відповідає встановленим вище обставинам щодо припинення спірного договору 31.12.2020.
Із врахуванням встановлених вище обставин щодо припинення спірного договору 31.12.2020 та наявних в матеріалах справи акту приймання-передачі нерухомого військового майна від 21.05.2020, який є додатком №2 до попереднього договору оренди від 21.05.2020 №8/2, та акту приймання-передачі нерухомого військового майна від 07.07.2022, згідно з яким відповідачем було повернуто позивачу спірне нерухоме майно, господарський суд дійшов висновку про підставність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 99 631,70 грн., які розраховані як вартість безпідставного користування нерухомим майном після припинення попереднього договору оренди №8/2 від 21.05.2020 за період з січня 2021 по жовтень 2021 виходячи з розміру встановленого у попередньому договорі оренди №8/2 від 21.05.2020 розміру орендної плати.
Щодо решти позовних вимог про стягнення 12 420,21 грн. - відшкодування податку на землю за період з березня 2021 по жовтень 2021, то у зв`язку із відсутністю доказів, які підтверджують обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. 
З огляду на вищевикладене, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса.
На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса задовольнити частково.
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Семенова Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Незалежності, 18, код ЄДРПОУ 08038284) безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 99 631 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот тридцять одна) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 243 (дві тисячі двісті сорок три) грн. 32 коп.
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 20.07.2026

Суддя Г.Є. Смелянець