МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 р. 	№ 400/818/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	1. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  2. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Міністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, 	
про	визнання протиправним та скасування рішення, викладене в протоколі від 21.03.2025 №14/в, зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (далі також – відповідач), в якому просить:
- визнати противоправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій, викладене в протоколі № 14/в та затвердженого 21.03.2025 року, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги дружині ОСОБА_1 та донці ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги члена сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до Постанови КМУ від 23.12.2013 року № 975.
В обґрунтування вимог зазначено, що висновок комісії не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки в акті службового розслідування за фактом смерті ОСОБА_3 не вказано, що смерть військовослужбовця є наслідком вчинення військовослужбовцем кримінального або адміністративного правопорушення. Зазначено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 настала в результаті захворювання – гостра коронарна недостатність. Смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби. У стані алкогольного чи наркотичного оп`яніння не перебував.
Позивач вважає, що висновок комісії є передчасним, оскільки зазначення про вчинення військовослужбовцем кримінального або адміністративного правопорушення на час настання смерті не визначається як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки смерть військовослужбовця повинна бути наслідком вчиненням військовослужбовцем кримінального або адміністративного правопорушення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.04.2023 року у справі № 160/2379/21.
Відповідач надав відзив на позов, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на дату смерті військовослужбовця ОСОБА_3 не було передбачено такої підстави для виплати одноразової грошової допомоги членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців як загибель (смерть) внаслідок захворювання, причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
У відповіді на відзив позивач вказала, що після введення правового режиму воєнного стану законодавець визначив єдиний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час воєнного стану в розмірі 15000000 гривень.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одружились 10.09.199 року та обрали прізвищем одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 10.09.1999 року.
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого 30.03.2010 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
ОСОБА_3 проходив службу в ЗСУ водієм відділення батальйону матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_3 .
Повідомленням № 1838 від 09.04.25 року дружині солдата, ОСОБА_1 , було повідомлено, що 21.03.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки державного секретаря міністерства оборони України затверджений протокол № 14/в засідання комісії Міністерства оборони України(надалі – МО України) з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій. Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та донці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 .
Рішення комісія мотивувала тим, що згідно висновку експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 21.11.2023 року № 311 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 2.40%. Відповідно до ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військової частини та виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Статтею 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплати одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення.
На підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_4 за фактом смерті солдата ОСОБА_3 в період з 19.10.2023 року по 12.11.2023 ркоу проведено службове розслідування та складено Акти форми НВ-2 від 11.10.2023 року та НВ-3 від 11.2023 року. Відповідно до Акта про проведення спеціального розслідування нещасного випадку (форми НВ-2) встановлено, що:
нещасний випадок стався в місці дислокації підрозділу 1 мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 під час виконання завдання відповідно до бойового розпорядження командира в АДРЕСА_2 ; солдат ОСОБА_3 був тимчасово підпорядкований командиру 1 мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 . 10.10.2023р. солдат ОСОБА_3 пішов спати у закріплений за ним автомобіль DAF внз 3015НЗ , який обладнаний спальним місцем. Вранці 11.10.2023р. солдат ОСОБА_3 був виявлений на спальному місці зазначеного автомобіля мертвим; висновок – нещасний випадок стався в результаті захворювання – гостра коронарна недостатність. Порушень законодавства та інш. нормативних актів в діях військовослужбовців в/ч НОМЕР_3 , внаслідок яких стався нещасний випадок, не виявлено. Нещасний випадок підлягає обліку як пов`язаний з виконанням потерпілим обов`язків військової служби.
Відповідно до Акта про нещасний випадок (форми НВ-3) встановлено: потерпілий перебував у підрозділі, який тимчасово був розташований в лісосмузі поблизу н.п. Юрківка Пологівського району Запорізької області; попередній медичний огляд солдат ОСОБА_3 проходив у грудні 2022р. та був визнаний придатним до військової служби; шкідливий фактор – значне погіршення здоров`я.
Відповідно до лікарського свідоцтва № 311 від 14.10.2023 року солдат ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по причині гострої коронарної недостатності.
Відповідно до Висновку експерта № 311 від 21.11.2023 ркоу смерть ОСОБА_3 , який перебував перед настанням смерті в стані алкогольного сп`яніння, настала внаслідок гострого отруєння оксидом вуглецю. В крові від трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 2.4 %, у живих осіб зазначена концентрація етилового спирту в крові, зазвичай, викликає алкогольне сп`яніння середнього ступеня.
Згідно Витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії № 3125 від 31.08.2024 ркоу захворювання солдата ОСОБА_3 «Гостра коронарна недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 – ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ПОВЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно із ч. 1 та 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі – Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), – гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці – відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до ч. 3 ст. 16-2 Закону № 2011-XII розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 1, 8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 № 2011-ХІІ.
Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеноїу пункті 1цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена усвідоцтві про смерть. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Крім того, на виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці – відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29.07.2022 року № 2489-IX (далі – Закон № 2489-IX) статтю16-2 Закону № 2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту:
«Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24.02.2022 року.
Отже, норма ч. 3 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.
З огляду на зміст наведених норм права, після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою КМУ № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі ніж це було визначено Постановою КМУ № 975.
Тому, починаючи з 24.02.2022 року особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, виплачується така допомога саме у розмірі, визначеному абз.1 пункту 2 Постанови № 168, тобто у розмірі 15000000 гривень, а не у розмірах, визначених пп. «а» п. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII та абз. 2 п. 5 Порядку № 975.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України (ч. 3 ст. 16 Закону № 2011-XII).
Як установлено судом, військовослужбовець ОСОБА_3 загинув (помер), що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 311 від 14.10.2023 року та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 , виданого 24.10.2023 року .
Так, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 311 від 14.10.2023 року, виданого Запорозьким обласним бюро судово-медичної експертизи, військовослужбовець ОСОБА_3 помер внаслідок гострої коронарної недостатності.
Відповідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 31.08.2024 №3125 захворювання та причини смерті ОСОБА_3 , 1978 р.н. , так, пов`язані із проходження військової служби..
Зі змісту довідки від 02.09.2024 року № 4841/1789 загиблий ОСОБА_3 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
В контексті встановлених обставин у цій справі, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_3 під час дії воєнного стану відповідно до пункту 2 Постанови №168 у розмірі 15000000,00 грн з підстав того, що його смерть пов`язана із захистом Батьківщини.
Щодо доводів відповідача про правовірність рішення , в зв`язку з тим що Комісія Міністерства оборони України дійшла правильного висновку про відмову у виплаті ОГД керуючись статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в якій зазначено, що призначення та виплата одноразової грошової не здійснюється, якщо смерть військовослужбовця, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або вчинення адміністративного правопорушення.
Суд зазначає, що Верховний суд неодноразово в своїх правових позиціях зазначав, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022) – задовольнити.
2. Визнати противоправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій, викладене в протоколі № 14/в та затвердженого 21.03.2025 року, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги дружині ОСОБА_1 та донці ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 .
3. Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги члена сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до Постанови КМУ від 23.12.2013 року № 975.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) судові витрати у сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійки).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 13.07.2026 року.

Суддя О.В. Малих