Справа № 175/8863/26
Провадження № 2-о/175/114/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
"11" вересня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 175/8863/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій заявник просить суд: встановити факт належності правовстановлюючого документу – свідоцтва від 18.11.1999 року, виданого Житлово-експлуатаційною конторою тепловозоремонтного заводу, згідно з розпорядженням № 964 від 18.11.1999 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР та записаного в реєстрову книгу № 297п за реєстровим номером № 9-17, дублікат якого видано КП «ДМБТІ» ДМР 14.11.2025 року щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтуванні заяви зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , поховання якого займалася особисто заявниця. Вона з 1999 року проживала з спадкодавцем постійно в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності, на жаль, правовстановлюючі документи на квартиру не було знайдено заявницею. З подальшою метою реалізації спадкових прав заявниця звернулась до нотаріуса з метою вступу в спадщину. Однак як було встановлено, що в документах, які були наявні у БТІ власником зазначеної квартири є ОСОБА_2 , тому оскільки прізвище спадкодавця записано з помилкою нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, вищеперераховані обставини змусили заявника звернутися до суду.
01.07.2026 року Дніпровським районним судом було постановлено ухвалу про відкриття окремого провадження та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду.
У судове засідання заявник не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, подав заяву про слухання справи за його відсутності.
Заінтересована особа на розгляд справи не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи, жодних заяв стосовно розгляду справи не подавала.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
З положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем.
Судом встановлено та матеріали справи підтверджено.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.12.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років, актовий запис про смерть № 3499.
Згідно з довідкою КП «Ритуал» ХМР Крематорій від 06.12.2024 року, ОСОБА_2 було піддано кремації.
Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 18.09.1989 року, батьком ОСОБА_3 був ОСОБА_2 .
Згідно з свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79397335, після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу у нотаріуса за № 23/2024.
Згідно з листом КП «ДМБТІ» ДМР № 15374 від 24.12.2024 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 18.11.1999 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявникові було відмовлено у реалізації спадкових прав через помилку у прізвищі спадкодавця в документах.
Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявник надала до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, а тому суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для оформлення її майнових прав.
За таких обставин, суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичних фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви суд не встановив.
Керуючись статтями 76-81, 315, 317 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу – свідоцтва від 18.11.1999 року, виданого Житлово-експлуатаційною конторою тепловозоремонтного заводу, згідно з розпорядженням № 964 від 18.11.1999 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР та записаного в реєстрову книгу № 297п за реєстровим номером № 9-17, дублікат якого видано КП «ДМБТІ» ДМР 14.11.2025 року щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Н.С. Краснокутсська