Справа № 466/6514/26
Провадження № 3/466/2146/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив:
29.06.2026 о 23.10 год. ОСОБА_1  в селищі Брюховичі, вул. Львівська, 4,   керував мотоциклом Kaya MRZ 300cc без реєстраційного номеру та не зареєстрованим у відповідності до чинного законодавства, чим порушив п. 2.9.в. Правил дорожнього руху України.
29.06.2026 о 23.10год. ОСОБА_1  в селищі Брюховичі, вул. Львівська, 4, керував мотоциклом Kaya MRZ 300cc без реєстраційного номеру, не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ґ Правил дорожнього руху України.
29.06.2026 о 23.10год. в селищі Брюховичі, вул. Львівська, 4, ОСОБА_1 керував мотоциклом Kaya MRZ 300cc без реєстраційного номеру не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. а. Правил дорожнього руху України.
29.06.2026 о 23.10год. в селищі Брюховичі, вул. Львівська, 4, гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом Kaya MRZ 300cc без реєстраційного номеру , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, не повідомивши орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10.а. Правил дорожнього руху України.
На розгляді матеріалів адміністративної справи в суді неповнолітній  ОСОБА_1 з`явився в присутності свого законного представника- матері ОСОБА_2 та адвоката Панькевича Тараса Євгеновича, свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, просить суд суворо не карати. 
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - мати ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в обґрунтування якого зазначила, що її неповнолітній син ОСОБА_1 характеризується позитивно, до відповідальності раніше не притягувався, виховується у благополучній родині. Місце ДТП залишив виключно через віковий фактор, розгубленість та емоційний шок. Батьками проведено виховну роботу, посилено контроль та обмежено йому доступ до транспортного засобу. Відтак просить суд не накладати на нього штраф, а обмежитись заходом впливу у вигляді попередження або передачі під нагляд батькам. 
Правила, встановленіст.36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 23.07.2026 справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.121-3, ст.122-4, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 
У відповідності до ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Суд розглядає справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.
Диспозиція частини 1 статті 121-3 КУпАП визначає вичерпний перелік протиправних дій, пов`язаних із порушенням правил використання державних номерних знаків на транспортних засобах.
Частина першої та другої ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Врахувавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 , позицію законного представника неповнолітнього- матері ОСОБА_2 , дослідивши надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених:
ч.1 ст. 121-3 КУпАП - керування транспортного засобу без номерного знака та не зареєстрованим у відповідності до чинного законодавства;
ч.1 ст. 126 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка не має при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
ч.2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;
ст. 122-4 КУпАП - залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вина правопорушника у скоєних правопорушеннях стверджується належними та допустимими у відповідності до ст.251 КУпАП доказами, що наявні в матеріалах справи, це зокрема:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №718196 від 13.07.2026 (ч.1 ст. 121-3 КУпАП),
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №718184 від 13.07.2026 (ст. 122-4 КУпАП),
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №718191 від 13.07.2026 ( ч.1 ст.126 КУпАП),
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №718203 від 13.07.2026 ( ч.2 ст. 126 КУпАП), схемою ДТП, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . 

Дії  ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Вчинення ОСОБА_1 даних правопорушень до вказаної категорії, за яке може бути застосовано заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу, не відноситься.
У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення – щире розкаяння правопорушника, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, враховуючи особу правопорушника, факт визнання ним вини, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю, тому на підставі ст. 36 КУпАП до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 36,283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя,-
постановив:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень в дохід держави.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00гривень в дохід держави.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00гривень в дохід держави. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень в дохід держави.
На підставі ст. 36 ч.2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень в дохід держави. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя | | В.  В.  Свірідова