Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
13 липня 2026 року № 520/11287/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:
1. визнати протиправними дії (бездіяльність) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , а саме:
- допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- допомоги для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.;
2. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :
- допомогу для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- допомогу для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.;
3. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , із визначенням загальних конкретних сум недоплати, з відрахуванням 1,5% військового збору, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44:
- грошова допомога для оздоровлення: 43966,00 грн.,
- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань: 34942,92 грн.,
- одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби: 91810,40 грн.,
- грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів) та додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів): 44431,71 грн.;
4. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), відповідно до вимог ст. 382 КАС України, надати звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії (бездіяльність), які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, липень 2017 року, червень 2018 року, листопад 2019 року, грудень 2020 року, жовтень 2021 року, червень 2022 року та жовтень 2024 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за грудень 2016 року, вересень 2017 року, червень 2018 року, листопад 2019 року, липень 2022 року та жовтень 2024 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок зазначених виплат, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а також індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн та індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року. Крім того, позивач вважає протиправним ненарахування та невиплату грошової компенсації за невикористані дні щорічних основної та додаткових відпусток, а також одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн та індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 05.05.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 07.05.2026 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 07.05.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач, скориставшись своїм правом на надання відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на те, що склад грошового забезпечення військовослужбовців визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України № 704 та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 558, при цьому індексація грошового забезпечення є механізмом підвищення грошових доходів населення у зв`язку зі зростанням споживчих цін, а не складовою грошового забезпечення та не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер. У зв`язку з цим відповідач вважав відсутніми правові підстави для врахування індексації при обчисленні допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, відповідач заперечував проти встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, посилаючись на те, що позивачем не наведено доказів існування ризику невиконання можливого судового рішення, а встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії - заступника начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби восьмої прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ).
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 12.12.2024 року № 952-OC, позивача звільнено з військової служби в запас за підпунктом «б» (за станом здоров?я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту З частини п?ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та наказом від 20 грудня 2024 року №979-ОС начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року у справі №520/5579/25, адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44; зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, розраховану відповідно до ст. З Закону № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з відрахуванням 1,5% військового збору, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44; визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року, за період з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, із застосуванням щомісячної індексації - різниці в розмірі: 4463,15 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію - різницю грошового забезпечення в розмірі: 4463,15 грн. за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року, за період з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44; зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати щомісячної індексації - різниці грошового забезпечення в розмірі: 4463,15 грн. за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року, за період з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, розраховану відповідно до ст. З Закону № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з відрахуванням 1,5% військового збору, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44; визнано протиправними дії (бездіяльність) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі поточної індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року; зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та доплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою) для розрахунку поточної індексації грошового забезпечення - березень 2018 року, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 та зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати поточної індексації грошового забезпечення з 01 січня 2024 року по 20 грудня 2024 року включно, розраховану відповідно до ст. З Закону № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з відрахуванням 1,5% військового збору, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Судове рішення набрало законної сили 02.09.2025 року.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року по справі №520/5579/25, 17.02.2026 відповідач провів нарахування та виплату грошового забезпечення на картковий рахунок позивача у розмірі 673 853,11 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №1942 від 16 лютого 2026 року та копією довідки - розрахунку нарахованої індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні з 01.12.2015 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 20.12.2024.
Судом встановлено, що під час проходження військової служби, позивачу проводились нарахування та виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в грудні 2016 року у сумі 740,00 грн, в вересні 2017 року у сумі 740,00 грн, в червні 2018 року у сумі 1425,00 грн, в листопаді 2019 року у сумі 1530,00 грн, в липні 2022 року у сумі 1530,00 грн, в жовтні 2024 року у сумі 1530,00 грн; грошової допомоги для оздоровлення у вересні 2016 року у сумі 5343,00 грн, в липні 2017 року у сумі 55343,00 грн, в червні 2018 року у сумі 9124,20 грн, в листопаді 2019 року у сумі 11860,65 грн, в грудні 2020 року у сумі 13102,20 грн, в жовтні 2021 року у сумі 12796,00 грн, в червні 2022 року у сумі 17001,40 грн, в жовтні 2024 року у сумі 27923,00 грн; в грудні 2024 року виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби у сумі 376960,50 грн, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів) у сумі 41884,50 грн, за 2023 рік (15 днів) у сумі 13961,50 грн, за 2024 рік (45 днів) у сумі 41884,50 грн, додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів) у сумі 26061,47 грн, додаткової щорічної відпустки за виконання обов?язків військової служби, пов?язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів) у сумі 58638,30 грн, що підтверджується копіями особистих карток грошового забезпечення/архівних відомостей №1 за 2016 - 2024 роки ОСОБА_1 , кінцевим розрахунком при звільненні № 168 майстер-сержанта ОСОБА_1 , а також витягом з наказу від 20 грудня 2024 року № 979-ОС.
Окрім того, позивачу виплачувалась протягом 2016-2018 років щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, що підтверджується копіями особистих карток грошового забезпечення за 2016-23018 роки.
Представник позивача направив адвокатський запит до відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, липень 2017 року, червень 2018 року, листопад 2019 року, грудень 2020 року, жовтень 2021 року, червень 2022 року та жовтень 2024 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за грудень 2016 року, вересень 2017 року, червень 2018 року, листопад 2019 року, липень 2022 року та жовтень 2024 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок зазначених виплат, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а також індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн та індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року. А також, що нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних основної та додаткових відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн та індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.
Відповідач листом №09/ЗПІ-15/7 від 25.03.2026 року повідомив, що нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Посилаючись на положення пункту 4 зазначеної постанови, відповідач зазначив, що індексації підлягає лише частина грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тоді як частина доходу, що перевищує такий розмір, індексації не підлягає. У зв`язку з цим відповідач вказав, що допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористані дні відпусток та одноразова грошова допомога при звільненні належать до доходів, які перевищують прожитковий мінімум, а тому включення індексації грошового забезпечення до розрахунку зазначених виплат законодавством не передбачено. У зв`язку з наведеним відповідач повідомив про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача щодо включення індексації до розрахунку вказаних виплат.
Позивач вважаючи протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо непроведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2024 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основної та додаткових відпусток за 2014-2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (далі за текстом - Закон № 661-IV) визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Згідно з частиною 3 статті 25 Закону №661-IV військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі за текстом - Закон № 2011-ХІІ).
Згідно з положеннями пунктів 2 - 4 статті 9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306; далі - Інструкція №558, зі змінами), установлено, що грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Розділом IV Інструкції №558 визначені порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу IV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу IV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Право на виплату грошової компенсації за невикористані дні відпустки визначене абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ.
Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Розмір, підстави, порядок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідно до пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII регламентовано главою 9 розділу V Інструкції № 558.
Пунктом 1 глави 9 розділу V Інструкції № 558 установлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Отже, зважаючи на викладене, грошове забезпечення військовослужбовця є базовою величиною, з якої повинна обраховуватися сума матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, а також грошової компенсації за всі невикористані дні основної та додаткової відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Стосовно нарахування та виплати позивачу допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби крім тих, що зазначені в підпункті 1 вказаного пункту, та військовослужбовців строкової військової служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно з пунктом 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 (далі - Інструкція № 73, яка була чинною на час існування спірних правовідносин), визначено порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений) (пункт 3 Інструкції № 73).
Пунктом 8 Інструкції №73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
Так, спірним питанням у цій справі є правомірність чи протиправність неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Разом із тим в даному випадку суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17.
У наведеному висновку Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 наголосила, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби. Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду повторює, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17).
Так, Великою Палатою Верховного Суду розтлумачено правову природу щомісячної додаткової грошової винагороди, що така винагорода не може вважатись одноразовою та повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
При цьому, застосовуючи наведені Інструкції як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачеві допомоги на оздоровлення, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.
В свою чергу, встановлення підзаконним нормативно - правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати право на отримання такої винагороди, встановлене актом вищої юридичної сили. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.
Отже при визначенні розміру грошового забезпечення, для обчислення, зокрема, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанова № 899, а не Інструкції № 73 в частині обмеження включення до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди.
Аналогічна позиція суду викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 та у постанові Верховного Суду від 21.01.2022 у справі №520/8887/2020.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем не заперечувалось, що при обчисленні розміру допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових за спірний період ним не було враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889.
Натомість, матеріалами справи підтверджено, що позивачу виплачувалась протягом 2016-2018 років щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, що підтверджується копіями особистих карток грошового забезпечення за 2016-2018 роки.
Тобто, у вказаний період щомісячна додаткова грошова винагорода носила постійний характер.
Отже, підлягала врахуванню у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року.
А тому в цій частині позову позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Стосовно нарахування та виплати позивачу допомоги для оздоровлення за 2016 - 2024 роки, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2016-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2022-2024 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, суд зазначає наступне.
У постанові від 06.02.2019 в справі № 522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами статті 18 Закону України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
За змістом статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).
Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078 (в редакції з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року ухваленої у справі №240/11439/19 (адміністративне провадження №К/9901/14087/20) визначено, що індексація є складовою заробітної плати (грошового забезпечення).
Отже, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 та одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18, від 30.11.2023 у справі № 380/21619/21.
За наведеного правового регулювання та обставин справи відповідач протиправно не врахував у складі грошового забезпечення позивача, з якого нараховано грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основної та додаткових відпусток за спірний період, а також одноразової грошової допомоги при звільненні індексацію грошового забезпечення.
А тому в цій частині позову позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , із визначенням загальних конкретних сум недоплати, з відрахуванням 1,5% військового збору, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44: грошова допомога для оздоровлення: 43966,00 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань: 34942,92 грн., одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби: 91810,40 грн., грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів) та додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів): 44431,71 грн, суд зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідачем при нарахуванні та виплаті грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки не буде застосовано відповідні положення постанови Кабінету Міністрів України, а отже зазначені позовні вимоги заявлені на майбутнє та є передчасними.
Окрім цього, визначення конкретного розміру сум, що підлягають нарахуванню та виплаті позивачу, належить до компетенції відповідача та має здійснюватися на підставі первинних документів щодо проходження служби, даних грошового забезпечення позивача, результатів відповідних розрахунків, а також відповідно до вимог чинного законодавства.
А тому, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Наразі, судом з матеріалів справи не виявлено наявності підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у даній справі.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, позивач в подальшому не позбавлений права подати до суду відповідну письмову заяву в порядку ст. 382 КАС України за наявності відповідних підстав.
Враховуючи вищевикладене, суд висновує про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 : - допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; - допомоги для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року; - грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн. та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 : - допомогу для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; - допомогу для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року; - грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до п.п. 1, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 :
- допомоги для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- допомоги для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 :
- допомогу для оздоровлення за вересень 2016 року, за липень 2017 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за грудень 2016 року, за вересень 2017 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- допомогу для оздоровлення за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за грудень 2020 року, за жовтень 2021 року, за червень 2022 року, за жовтень 2024 року, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за червень 2018 року, за листопад 2019 року, за липень 2022 року, за жовтень 2024 року, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок, індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року;
- грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (45 днів), за 2023 рік (15 днів), за 2024 рік (45 днів), додаткової щорічної відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за 2014 - 2022 роки (63 днів), додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 - 2024 роки (28 днів), одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на день звільнення за 27 повних календарних років військової служби, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок у місяці, який передує звільненню (листопад 2024 року), індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн., а також індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року в розмірі 2337,62 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко