ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

23 липня 2026 року | м.Суми

Справа №592/6087/26 
Номер провадження 22-ц/816/2485/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Щербаченко М. В. (суддя-доповідач),суддів Собини О. І. , Нестеренка М. В. розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником – адвокатом Чабан Іриною Володимирівною, на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 червня 2026 року, постановлену в місті Суми у складі судді Бичкова І.Г., 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА», про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
У квітні 2026 року представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4  - адвокат Чабан Ірина Володимирівна звернулася з указаним позовом до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА», в якому просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 48 000 грн 00 коп. моральної шкоди, 29 690 грн 00 коп. у відшкодування витрат на поховання, 12 112 грн 00 коп. судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 48 000 грн 00 коп. моральної шкоди, 12 112 грн 00 коп. судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.
Позивачі свої вимоги мотивують тим, що 25.06.2025 водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю близько 120 км/год, рухаючись по проїзній частині автомобільної дороги Н-12 «Суми-Полтава» від м. Тростянець в напрямку м. Суми, виїхав на суму зустрічного руху, де допустив зіткнення керованим ним автомобілем «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 із автомобілем «Volkswagen Caddy» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) водій автомобіля «Volkswagen Caddy» ОСОБА_6 та пасажир автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці події. 
На даний час на розгляді в Тростянецькому районному суді Сумської області перебуває кримінальне провадження № 12025200000000639 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України.
Позивачі є батьками загиблого ОСОБА_7 . Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу «Ford Focus» була застрахована у відповідача. Представник позивачів звернувся до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, з яких: 96 000 грн 00 коп. – в рахунок відшкодування моральної шкоди та 29 690 грн 00 коп. – в рахунок відшкодування витрат на поховання. Відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, що стало підставою для звернення до суду з указаним позовом.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2026 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Тростянецького районного суду Сумської області у кримінальній справі № 1-кп/588/65/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України.
Зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України місцевий суд мотивував неможливістю розглянути указану цивільну справу до набрання законної сили рішенням суду у кримінальному провадженні № 2025200000000639 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України. Крім того, суд вважав звернення до суду з указаним позовом передчасним, оскільки позивачі мають право звернутися до суду за захистом своїх прав лише у порядку, визначеному частиною першою статті 128 КПК України (тобто у кримінальному провадженні), а звернення з позовом в порядку цивільного судочинства можливо лише за наявності підстав, визначених частиною сьомою статті 128 КПК України, тобто особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
17 червня 2026 року представник позивачів адвокат Чабан І.В. подала через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» апеляційну скаргу в електронній формі, в якій, посилаючись на те, що ухвала суду суперечить висновкам Верховного Суду, просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд належним чином не мотивував зв`язок між очікуваними висновками судового рішення у кримінальній справі та предметом спору у справі, що переглядається, не конкретизовано чому неможливо розглянути справу без попереднього розгляду кримінальної справи, не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Вважає, що в даному випадку відсутність вироку у кримінальному провадженні №2025200000000639 не може бути перешкодою для розгляду вищевказаної цивільної справи, оскільки матеріали справи дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Заявник апеляційної скарги вважає, що матеріали цивільної справи дозволяють установити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. У цій категорії справ діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Не погоджується з висновком місцевого суду про передчасне звернення позивачів до суду із позовом у цій справі, та необхідність звернення із позовом у порядку кримінального судочинства на підставі статті 128 КПК України. Указаний висновок на думку апелянта порушує гарантоване Конституцією України право позивачів на судовий захист. Процесуальне законодавство не містить імперативних норм щодо пред`явлення цивільного позову лише у межах кримінального провадження. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали).
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
При вирішенні питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Зупинення провадження у справі, ухвала в якій переглядається, суд першої інстанції мотивував неможливістю розглянути указану цивільну справу до набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі № 1-кп/588/65/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України, а також тим, що звернення позивачів з позовом в порядку цивільного судочинства є передчасним, оскільки є можливим лише за наявності підстав, визначених частиною сьомою статті 128 КПК України.
Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками місцевого суду зважаючи на такі мотиви.
У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин, предмет і підстава позову полягають у страховому відшкодуванні моральної шкоди та витрат на поховання, у зв`язку зі спричиненням шкоди джерелом підвищеної небезпеки третім особам.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).
За змістом частини другої статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла вчиненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування шкоди завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання (частина третя статті 1193 ЦК України). 
У справі, яка переглядається, заявник апеляційної скарги обґрунтовано посилається на правові висновки Верховного Суду у постанові від 24.05.2023 у справі № 476/135/22 та у постанові від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20, за змістом яких оскільки шкода, на яку посилаються позивачі, була завдана їм внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, то у разі встановлення обґрунтованості позовних вимог, заявлена у цій справі, шкода повинна бути відшкодована незалежно від встановлення вини ОСОБА_5 , щодо якого розглядається кримінальне провадження №2025200000000639 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286 -1 КК України.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №588/177/26, суд першої інстанції не мотивував зв`язок між очікуваними висновками судового рішення у наведеній кримінальній справі та предметом спору у справі, що переглядається; не конкретизував чому, з огляду на характер заявлених вимог, неможливо розглянути справу без попереднього розгляду кримінальної справи; не зазначив, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Висновок місцевого суду про передчасність звернення позивачів до суду в порядку цивільного судочинства є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильному тлумаченні положень статті 128 КПК України.
Наведена норма визначає порядок реалізації права потерпілого на пред`явлення цивільного позову в межах кримінального провадження, однак не встановлює обов`язку звертатися за захистом порушеного права виключно у такий спосіб.
Частина сьома статті 128 КПК України не містить положень, які б виключали можливість безпосереднього звернення особи до суду в порядку цивільного судочинства. Її зміст лише гарантує особі право на судовий захист у випадку, коли цивільний позов у кримінальному провадженні не було пред`явлено або його залишено без розгляду, але не встановлює процесуальної передумови для виникнення права на звернення до суду за правилами ЦПК України.
Інше тлумачення фактично означало б, що потерпіла особа позбавлена можливості самостійно обирати спосіб судового захисту до завершення кримінального провадження, що не випливає із закону та суперечило б статтям 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України та статті 55 Конституції України, які гарантують кожному право на судовий захист порушеного права
Апеляційний суд повторює, що предметом спору у цій справі є виконання страховиком обов`язку щодо здійснення страхової виплати відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Указані правовідносини виникли між потерпілими та страховиком і є цивільними за своєю природою. Вони не перебувають у процесуальній залежності від реалізації потерпілими права на пред`явлення цивільного позову в межах кримінального провадження.
Таким чином, висновок місцевого суду про передчасність звернення позивачів до суду у порядку цивільного судочинства є необґрунтованим та не міг бути покладений в основу ухвали про зупинення провадження у справі.
Отже, суд першої інстанції, зупинивши провадження у справі, порушив вимоги пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що апеляційна скарга підлягаєзадоволенню, а ухвалу суду слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись вимогами статей 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником – адвокатом Чабан Іриною Володимирівною, задовольнити.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2026 року у цій справі скасувати, а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА», про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого – направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м.Суми.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач | М. В. Щербаченко

Судді О. І. Собина 

М. В. Нестеренко