г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Справа № 213/2157/26
Номер провадження 2/213/1606/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання – 30.06.2029, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.
Позов обґрунтовано обставинами:
Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2008 року було призначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Аліменти на утримання однієї дитини – доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 зарахована та навчається на першому курсі денного відділення Криворізького факультету Національного університету «Одеська юридична академія», термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року. У зв`язку із навчанням на денні формі, вона не має змоги працювати. Для повноцінного розвитку їй необхідно щомісячне матеріальне забезпечення витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, навчальних посібників, оплати додаткових курсів та інших предметів необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Позивач вважає, що відповідач є здоровою та працездатною особою, та має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. Також вона зазначає що відповідач на данний час проходить військову підготовку в лавах ЗСУ, отримує стабільне грошове забезпечення включно з додатковими винагородами, а отже має реальну можливість надавати матеріальну допомогу.
Позиція відповідача:
У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
13.05.2026 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів.
15.05.2026 судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.
18.05.2026 ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху.
22.05.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
25.05.2026 ухвалою судді провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інших заяв, клопотань не надходило.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.
Шлюб між батьками позивачки було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2008 року у справі № 2-2412/08р. було призначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка досягла повноліття.
Згідно з Довідкою №2366-21 від 11.08.2025, виданою Криворізьким навчально-науковим інститутом Національного університету «Одеська юридична академія», позивачка є студенткою 1 курсу денної форми навчання. Наказ про зарахування № 14840354-2025 від 11.08.2025. Термін навчання – з 01.09.2025 по 30.06.2029.
Відповідно до Договору про навчання № 14840354-2025 від 11.08.2025, позивачка навчається на контрактній основі. На підтвердження оплати навчання позивачкою надано копії квитанцій про оплату, що свідчить про наявність у неї витрат, пов`язаних з навчанням.
Відповідач ОСОБА_2 , згідно з інформацією, зазначеною в позовній заяві, проходить військову службу в лавах Збройних Сил України, отримує грошове забезпечення, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу.
Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин, зокрема щодо розміру доходів відповідача, наявності у нього інших дітей або утриманців, матеріального становища позивачки, відповідачем суду не надано.
Суд також враховує, що позивачка є повнолітньою особою, яка продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим позбавлена можливості працевлаштуватися на повний робочий день та самостійно заробляти кошти, достатні для свого утримання. Вона потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, придбання літератури, харчування, одягу, проїзду, а також базових побутових та медичних потреб.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі – СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з ким вони проживають.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до абз. 2 п. 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 р. (зі змінами), утримання аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України здійснюється з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі з додаткової винагороди, яка виплачується на період дії воєнного стану.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
продовження ними навчання;
потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
З поданих суду позивачем доказів встановлено, що позивачка не досягла 23 років, навчається на денній формі навчання у закладі вищої освіти, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька.
Судом встановлено, що позивачка досягла повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак продовжує навчання за денною формою у Криворізькому навчально-науковому інституті Національного університету «Одеська юридична академія» до 30.06.2029. 
Відповідно до положень ст. 199, 200 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, виникає за наявності сукупності таких умов: дитина не досягла 23-річного віку, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, батьки мають можливість надавати таку допомогу. Всі ці умови в даній справі доведені позивачем.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, потребу повнолітньої ОСОБА_1 у матеріальній допомозі з боку відповідача, зокрема витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, навчальних посібників, оплату навчання та інших предметів, необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку.
Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей або утриманців, про неможливість надавати матеріальну допомогу, про свій матеріальний стан або про наявність інших обставин, які б впливали на розмір аліментів.
У постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати свої повнолітні діти, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Судом досліджені всі докази, надані позивачем, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Виходячи з наведеного, керуючись принципами розумності і справедливості та враховуючи, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, зобов`язані обоє батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідач, на переконання суду, буде відповідати реальним потребам повнолітньої ОСОБА_1 у зв`язку з її навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі та іншим встановленим обставинам.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
VI. Розподіл судових витрат.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки його позов пов`язаний з порушенням його прав як споживача комунальних послуг (за аналогією – справи про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Крім того, позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (позови про стягнення аліментів).
Таким чином, судовий збір у розмірі 1 331,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247 ч. 2, 258, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше десяти прожиткових мінімумів, щомісячно, починаючи з 13 травня 2026 року (дня звернення до суду з позовною заявою) і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 23 липня 2026 року без проголошення.
Відомості про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Нестеренко