Справа № 461/1916/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2026 м. Заставна
Заставнівськй районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Сірик І.С.
за участі секретаря судового засідання: Барабащук О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Заставна Чернівецької області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

16.03.2026 позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», в особі представника Щукіна Інни Миколаївни звернувся до Галицького районного суду м.Львова із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регрессу.
20.03.2026 ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова Зубачик Н.Б. цивільну справі за №461/1916/26 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу передано за підсудністю до Заставнівського районного суду Чернівецької області.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 08.12.2022 між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу Peuqeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 , поліс № ЕР-212390922 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. Строк дії полісу з 10.12.2022 по 09.12.2023.
25.10.2023 о 03 год. 00 хв. на а/д М-10 Львів-Краковець смт.Івано-Франкове 22 км 800 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Peuqeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .
22.11.2023 Галицьким районним судом м.Львова у справі № 461/9440/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Дана Постанова набрала законної сили 04.12.2023.
29.08.2024 до позивача звернулась Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області Державного агентства відновлення та розвитку України з вимогою на виплату страхового відшкодування і на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212390922 від 08.12.2022, та на підставі Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, позивачем було виплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 12738 (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок.
ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» на адресу проживання відповідача, зазначену в постанові Галицького районного суду м.Львова у справі №461/9449/23 від 22.11.2023 направляли відповідачу регресну вимогу № 2690 від 15.05.2025 року, в якій позивач просив відповідача сплатити в порядку регресу суму у розмірі 12738,00 грн. однак вимога відповідачем була проігнорована.
Враховуючи вище викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12738 гривень 00 копійок, судовий збір та витрати на правову допомогу.
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.04.2026. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.12.2022 між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу Peuqeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 , поліс № ЕР-212390922 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. Строк дії полісу з 10.12.2022 по 09.12.2023 (а.с.58-60).
25.10.2023 о 03 год. 00 хв. на а/д М-10 Львів-Краковець смт. Івано-Франкове 22 км 800 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Peuqeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Галицького районного суду м.Львова від 22.11.2023, яка набрала законної сили 04.12.2023, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП, які мали місце 25.10.2023 о 03 год. 00 хв. На а/д М-10 Львів-Краковець смт.Івано-Франкове 22 км 800 м та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400,00 грн.( а.с.21-22).
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
29.08.2024 до позивача звернулась Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області Державного агентства відновлення та розвитку України з вимогою на виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту № 2754/01/50/1 від 27.02.2025 (а.с.18).
На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212390922 від 08.12.2022, та на підставі Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: Львівська область (Яворі, а/д М-10 Львів-Краківець, смт. Івано-Франкове км.22+ 800) №240829-291505 від 18.10.2024 позивачем було виплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 12738 (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок (а.с.57)
Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон» виконало своє зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212390922 від 08.12.2022 в повному обсязі.
15.05 2025 ПрАТ «СК «Еталон» звернулось до відповідача з регресною вимогою на суму 12738,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах регресною вимогою № 2690 (а.с.15-17).
У відповідності до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У відповідності до ст.5 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У відповідності до положень ст.6 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 9 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до п. 1.4, п. 1.7 ст.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
За змістом підпункту п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На підставі ч. 1 ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
В свою чергу, положення ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає виконання обов`язку з відшкодування шкоди, завданою винною особою та яка застрахувала свою цивільну відповідальність - страховиком (винної особи).
Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається із ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, відповідно до статей 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Статтею 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
За змістом підпункту «в» п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СК «Еталон» завдані збитки у порядку регресу, оскільки ОСОБА_1 вчинив ДТП та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат направничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: Довіреністю від 02.03.2026, копію свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000450 від 27.02.2026, копією договору про надання правничої допомоги №02 від 02.03.2026 суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим відповідне клопотання підлягає задоволенню.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 11, 16, 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регрессу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 12738 (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) гривень.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування учасників справи: 
Позивач: Приватне Акціонерне товариство «Страхова компанія`ЕТАЛОН»,(зареєстроване місце знаходження: вул. Гарматна, 8, прим. 6, м.Київ, код ЄДРПОУ 20080515.
Прежставник позивача: Щукіна Інна Миколаївна, адреса м.Київ вул. Богданівська, 24 офіс 23, Довіреність №33 від 02.03.2026.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ., РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Сірик І.С.