Справа № 420/3194/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення, індексацію грошового забезпечення та інші виплати

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
3. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) за період з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
4. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_3 ) за період з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
5. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
6. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
7. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
8. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік. 
9. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
10. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки.
11. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
12. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки відповідно. 
13. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
14. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки відповідно. 
15. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
16. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні. 
17. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
18. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань за 2025 рік. 
19. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року. 
20. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року. 
21. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року. 
22. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція Позивача
Позивач звертає увагу, що проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з 01.01.1999 року по 18.05.2021 року, в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) — з 20.05.2021 року по 29.05.2024 року, а у ІНФОРМАЦІЯ_2 — з 30.05.2024 року по 31.12.2025 року. 
Позивач зазначає, що під час проходження військової служби їй неправильно нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення, у зв`язку з чим також неправильно визначалися розміри індексації грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, а також одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на положення статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, відповідно до яких грошове забезпечення військовослужбовця складається, зокрема, з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, а також індексації. 
Позивач вказує, що первісною редакцією пункту 4 постанови № 704 передбачалося визначення посадових окладів та окладів за військовими званнями шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 до пункту 4 постанови № 704 були внесені зміни, відповідно до яких для розрахунку застосовувався прожитковий мінімум станом на 01.01.2018 року. 
Разом з тим Позивач посилається на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, якою пункт 6 постанови № 103 було визнано протиправним та скасовано. На думку Позивача, внаслідок цього з 29.01.2020 року відновила дію первісна редакція пункту 4 постанови № 704, яка передбачає застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. 
У зв`язку з цим Позивач вважає, що за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року вона мала право на визначення посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт. Водночас, за твердженням Позивача, відповідачі продовжували здійснювати нарахування та виплату грошового забезпечення із застосуванням скасованого пункту 6 постанови № 103. 
Щодо періоду після 20.05.2023 року Позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року № 481, якою пункт 4 постанови № 704 було викладено в редакції, що передбачала розрахунок посадових окладів та окладів за військовими званнями виходячи з величини 1762 грн. Позивач зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року у справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 року, пункт 2 постанови № 481 було визнано протиправним та нечинним. 
Позивач вважає, що з дня набрання законної сили рішенням у справі № 320/29450/24 знову діє редакція пункту 4 постанови № 704, яка передбачає застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Відповідно, на думку Позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5 протиправно здійснювало нарахування грошового забезпечення за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року із застосуванням величини 1762 грн. 
На підтвердження своєї позиції Позивач посилається на практику Верховного Суду, зокрема постанову від 15.03.2023 року у справі № 420/6572/22, а також інші постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок про застосування з 01.01.2020 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів за постановою № 704. 
Оскільки розмір грошового забезпечення, на думку Позивача, визначався неправильно, вона також вважає неправильно визначеними похідні виплати, розмір яких залежить від грошового забезпечення.
Зокрема, Позивач зазначає, що грошова допомога на оздоровлення за 2020, 2021 та 2022 роки повинна була обчислюватися виходячи з належного розміру місячного грошового забезпечення. У зв`язку з цим просить здійснити відповідний перерахунок та виплатити недоплачені суми. 
Також Позивач вважає неправильними розміри грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, виплаченої при звільненні, оскільки така компенсація, на її думку, була розрахована виходячи з неправильно визначеного грошового забезпечення. 
Отже, Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати їй грошового забезпечення у належному розмірі за визначені у позові періоди та зобов`язати відповідачів здійснити відповідний перерахунок і виплату грошового забезпечення, а також похідних виплат з урахуванням належних розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням. 
(б) Позиція Відповідачів
23.02.2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач просить відмовити в задоволенні позову та вказують на те, що позивачка проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.05.2024 року по 31.12.2025 року та була виключена зі списків особового складу і всіх видів забезпечення 31.12.2025 року у зв`язку зі звільненням з військової служби.
Заперечуючи проти вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року та похідних від нього виплат, Відповідач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року № 481 пункт 4 постанови № 704 було викладено в новій редакції, якою встановлено розрахунок посадових окладів та окладів за військовими званнями виходячи з величини 1762 грн.
Відповідач посилається на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року у справі № 320/29450/24, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 року, яким пункт 2 постанови № 481 щодо внесення змін до пункту 4 постанови № 704 визнано протиправним та нечинним.
Разом з тим Відповідач вважає, що зазначене судове рішення не поновило дію попередньої редакції пункту 4 постанови № 704, оскільки визнання нормативно-правового акта або його окремої норми нечинними, на його думку, саме по собі не відновлює дію попередньої редакції нормативного акта.
У зв`язку з цим Відповідач зазначає, що у спірний період єдиною чинною нормою, якою він мав керуватися при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, був пункт 4 постанови № 704 у редакції постанови № 481, відповідно до якого розрахунок здійснювався виходячи з величини 1762 грн.
Відповідач також зазначає, що жодних розпоряджень щодо проведення перерахунку грошового забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходило, а тому, на його думку, у нього не було правових підстав самостійно застосовувати попередню редакцію пункту 4 постанови № 704.
З огляду на наведене ІНФОРМАЦІЯ_5 вважає правомірними здійснені ним нарахування грошового забезпечення, а також виплати при звільненні, у тому числі компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік.
У зв`язку з наведеним ІНФОРМАЦІЯ_3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього.
28.02.2026 року від відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач просить відмовити в задоволенні позову та вказує на те, що відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення військовослужбовців виплачується у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, а порядок його виплати визначається відповідними керівниками центральних органів виконавчої влади.
Заперечуючи проти вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року, Відповідач посилається на пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, відповідно до якого розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. На думку Відповідача, саме така розрахункова величина підлягала застосуванню у спірний період.
При цьому Відповідач посилається на те, що примітки до додатків 1 та 14 до постанови № 704 мають пояснювальний характер та не містять самостійних норм права. Також зазначає, що питання чинності та відповідності положень постанови № 704 не належать до компетенції військової частини при здійсненні нарахування грошового забезпечення.
Щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України № 2011-XII та Інструкції № 558 така допомога виплачується у розмірі місячного грошового забезпечення. При цьому, за твердженням Відповідача, допомога на оздоровлення позивачці за 2020 рік була виплачена, а тому підстав для повторного нарахування та виплати такої допомоги він не вбачає. Відповідач також посилається на те, що допомога на оздоровлення надається за рапортом військовослужбовця на підставі відповідного наказу.
Крім того, Відповідач заперечує проти інших заявлених до нього вимог, посилаючись на правильність здійснених ним нарахувань та виплат і зазначаючи, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.
У зв`язку з наведеним ІНФОРМАЦІЯ_4 просить у задоволенні позовних вимог до нього відмовити.

17.03.2026 року від відповідача НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач посилається на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 та Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджену наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558.
Заперечуючи проти вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період проходження позивачкою військової служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні, Відповідач зазначає, що пунктом 4 постанови № 704 у редакції постанови № 103 було встановлено розрахунок посадових окладів та окладів за військовими званнями виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2018 року.
На думку Відповідача, саме зазначена величина підлягала застосуванню при нарахуванні позивачці грошового забезпечення. Відповідач також посилається на Інструкцію № 558, положення якої, на його думку, передбачають визначення посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням відповідних тарифних коефіцієнтів та прожиткового мінімуму, визначеного на 01.01.2018 року.
Відповідач вважає, що при нарахуванні грошового забезпечення позивачці за період проходження служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні ним були застосовані саме ті показники, які визначені пунктом 4 постанови № 704 та Інструкцією № 558, а застосування іншого порядку, на його думку, суперечило б статті 19 Конституції України.
Щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2021 та 2022 роки Відповідач посилається на положення Закону № 2011-XII та Інструкції № 558, відповідно до яких така допомога виплачується один раз на рік у розмірі місячного грошового забезпечення та надається військовослужбовцю за його рапортом на підставі відповідного наказу.
Відповідач вважає, що підстав для задоволення позовних вимог у цій частині та в частині перерахунку грошового забезпечення немає.
У зв`язку з наведеним НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі.
ІІІ. Процедура та рух справи
16.02.2026 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила військову службу в Державній прикордонній службі України.
Зокрема, з 01.01.1999 року по 18.05.2021 року Позивач проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), з 20.05.2021 року по 29.05.2024 року — в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), а з 30.05.2024 року по 31.12.2025 року — у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.12.2025 року № 946-ОС «По особовому складу», з урахуванням внесених до нього змін, Позивачку звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «а» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» — за віком, у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі, з 31.12.2025 року. 
Станом на 31.12.2025 року вислуга років Позивачки становила: календарна — 30 років 02 місяці 29 днів, пільгова — 02 роки 11 місяців 22 дні, усього — 33 роки 02 місяці 21 день. 
Судом встановлено, що при звільненні Позивачки наказом № 946-ОС  ІНФОРМАЦІЯ_2 було визначено наявність невикористаних днів щорічної основної відпустки. Зокрема, за 2022 рік — 45 календарних днів, за 2023 рік — 15 календарних днів, за 2024 рік — 15 календарних днів та за 2025 рік — 15 календарних днів. Наказом передбачено виплату грошової компенсації за зазначені невикористані дні відпустки. 
Також судом встановлено, що Позивачці як учаснику бойових дій не надавалися додаткові відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки. Наказом № 946-ОС передбачено виплату грошової компенсації за 70 календарних днів невикористаної додаткової відпустки у розмірі 100471,00 грн. 
Крім того, відповідно до наказу № 946-ОС Позивачці визначено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 30 повних календарних років військової служби — у сумі 645885,00 грн. 
Наказом № 946-ОС також встановлено, що Позивачка отримала грошову допомогу для оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік. 
Судом також встановлено, що спірні правовідносини щодо визначення розміру грошового забезпечення виникли у зв`язку із застосуванням відповідачами при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням розрахункової величини, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704.
Так, у спірний період Позивачка проходила військову службу у різних структурних підрозділах Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалися різними відповідачами за відповідні періоди служби.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювало нарахування та виплату грошового забезпечення Позивачці за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України — за період з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року, а ІНФОРМАЦІЯ_3 — за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року, щодо яких Позивач заявляє вимоги про перерахунок грошового забезпечення. 
При цьому Позивачка вважає, що розмір її грошового забезпечення у зазначені періоди був визначений неправильно, що, на її думку, зумовило неправильне визначення розміру похідних виплат — допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Судом також встановлено, що за 2020 рік Позивачці була нарахована та виплачена грошова допомога на оздоровлення, а за 2021 та 2022 роки відповідні виплати здійснювалися під час проходження служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні. Позивач не заперечує факту отримання зазначених виплат, однак вважає, що їх розмір був визначений виходячи з неправильно встановленого розміру грошового забезпечення. 
V. Джерела права та висновки суду
Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно частин першої - третьої статті 9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За приписами частини четвертої статті 9 Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови № 704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).
21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою внесено зміни до Постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» (пункт 6 Постанови № 103).
Постанова № 103 набула чинності 24.02.2018.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Таким чином, з 29.01.2020 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
При цьому положення пункту 4 постанови №704 не передбачають використання мінімальної заробітної плати як самостійної розрахункової величини для визначення посадових окладів. Мінімальна заробітна плата у зазначеній нормі використовується лише для встановлення мінімального порогового значення, нижче якого розрахунковий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб не може бути застосований.
Отже, безпосередньою розрахунковою величиною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року, а положення щодо 50 відсотків мінімальної заробітної плати визначають лише мінімальну межу такої розрахункової величини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова № 481) (опублікована 20.05.2023) до пункту 4 Постанови № 704 було внесено зміни, згідно яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Водночас, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі № 320/29450/24, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними. Визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі № 320/29450/24, залишено без змін.
Водночас рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 у частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 визнано протиправним та нечинним.
Отже, з 19.06.2025, тобто з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/29450/24, положення пункту 4 постанови №704 у частині встановлення сталої розрахункової величини у розмірі 1762 грн не підлягає застосуванню.
При цьому наслідком визнання протиправним та нечинним пункту 2 постанови №481 є застосування положень пункту 4 постанови №704 у редакції, яка діяла до внесення зазначених змін, тобто в редакції, відповідно до якої розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Такий підхід відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постанові від 17.02.2026 у справі №520/5814/24, відповідно до якого пункт 2 постанови №481 у відповідній частині не підлягає застосуванню, а пункт 4 постанови №704 застосовується у первісній редакції з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року. 
Враховуючи наведене, у період з 19.06.2025 по 31.12.2025 посадовий оклад та оклад за військовим званням позивача підлягали визначенню із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, та відповідних тарифних коефіцієнтів
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п. 1 Розділу 7 Глави IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з частиною 1 ст. 101 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 14 ст. 101 Закону № 2011-ХІІ, у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
У п. 6 Розділу 8 Глави V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зазначено, що грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Отже, виплата грошового забезпечення, одноразової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.
Суд також виходить із того, що розмір кожної із заявлених позивачем похідних виплат підлягає визначенню з урахуванням тих складових грошового забезпечення та в тому порядку, які передбачені спеціальними нормативно-правовими актами для відповідного виду виплати.
Водночас визначення належного розміру посадового окладу та окладу за військовим званням є необхідною передумовою для правильного визначення розміру відповідних виплат, розрахункова база яких включає зазначені складові грошового забезпечення.
У цій справі, відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо невірного нарахування йому грошового забезпечення у спірний період.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року, з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року, з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористанні дні основної відпустки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань нарахованої у ці періоди, без урахування розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання відповідачів здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року, з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року, з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення нарахованої у ці періоди, урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум.
При визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні підлягають застосуванню положення законодавства, які регулюють порядок визначення грошового забезпечення, що враховується для обчислення такої допомоги. Оскільки посадовий оклад та оклад за військовим званням позивача у відповідний період були визначені без застосування належної розрахункової величини, це вплинуло на розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.
Щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця 2008 рік, то суд зазначає таке.
Відповідно до статті 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
В силу статті 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Частинами першою та п`ятою статті 2 Закону № № 1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
В силу частини першої статті 4 Закону № № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Приписами частини другої статті 5 Закону № № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Згідно з частиною 6 статті 5 Закону № № 1282-ХІІ проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078(далі- Порядок № 1078).
Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, зокрема, посадового окладу.
Крім того, на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 № 1294 (далі Постанова № 1294), якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.
Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.
Таким чином, місяцями, за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
Тобто з 01.12.2015 місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 року у справі № 200/9297/19-а, де судом вищої ланки прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.
В постановах від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 12.05.2022 у справі № 200/7006/21 Верховний Суд також зазначив, що відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року до встановлення нових розмірів посадових окладів військовослужбовців в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704.
Таким чином, відповідач, здійснюючи нарахування індексації, без застосування січня 2008 року як базового місяця, діяв не у відповідності до вимог законодавства, що призвело до порушення прав позивача.
Розглядаючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум, суд вважає їх передчасними з огляду на таке.
Суд зауважує, що грошова допомога для оздоровлення є одноразовою виплатою, розмір якої відповідно до Порядку № 558 безпосередньо вираховується з розміру місячного грошового забезпечення за займаною посадою. Отже, ця допомога є похідною виплатою від основного та додаткового грошового забезпечення військовослужбовця.
Як зазначено вище, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання військової частини здійснити перерахунок і виплату щомісячного грошового забезпечення (із застосуванням актуального прожиткового мінімуму) та виплатити індексацію із базовим місяцем січень 2008 р. за період 01.12.2015-28.02.2018, задоволено.
Таким чином, у відповідача на виконання цього судового рішення виникає обов`язок першочергово здійснити перерахунок складових щомісячного грошового забезпечення позивача за відповідні періоди. Оскільки остаточний розмір місячного грошового забезпечення позивача (яке є безпосередньою базою для обчислення допомоги на оздоровлення) на час розгляду справи відповідачем ще не сформований, не перерахований та не виплачений, надання правової оцінки порядку та складовим елементам обчислення грошової допомоги для оздоровлення є передчасним.
Право позивача на належний розрахунок похідних виплат має бути реалізоване відповідачем самостійно під час виконання рішення суду в частині проведення первинного перерахунку щомісячного грошового забезпечення. Будь-які вимоги щодо оцінки протиправності дій чи бездіяльності військової частини при обчисленні допомоги на оздоровлення за вказані роки до проведення такого перерахунку є передчасними, у зв`язку з чим у їх задоволенні на даній стадії вирішення спору слід відмовити.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.
VI. Розподіл судових витрат
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 року по 18.05.2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
4. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) за період з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
5. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_3 ) за період з 20.05.2021 року по 19.05.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
6. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
7. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 19.06.2025 року по 31.12.2025 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум. 
8. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
9. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік. 
10. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
11. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2021 та 2022 роки.
12. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
13. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024, 2025 роки відповідно. 
14. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
15. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки відповідно. 
16. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
17. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні. 
18. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. 
19. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань за 2025 рік. 
20. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року. 
21. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року. 
22. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 .

Відповідач: НОМЕР_6 Прикордонний загон Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 .

Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 . 

Суддя Оксана БОЙКО