ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5776/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Джепа Ю.А.
при секретарі судового засідання: Новіковій Д.О.

Представники сторін:
від відповідача: ПАШИНСЬКИЙ МАКСИМ ІГОРОВИЧ (власні засоби EasyCon) - представник ТОВ "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест", самопредставництво виписка з ЄДР
від позивача: РУДЕНКО ТАРАС ВАСИЛЬОВИЧ (власні засоби EasyCon) - представник ТОВ "Газорозподільні мережі України", довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 (суддя Татарчук В.О., повне рішення складено 11.04.2025)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (м. Київ) в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (Кіровоградська обл., м. Кропивницький)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)
про стягнення штрафних санкцій.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України», позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничо-комерційне підприємство «Газінвест» (далі - ТОВ «НВКП «Газінвест», відповідач) про стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 854 627,23 грн, з яких: 852 112,80 грн штрафних санкцій (558 280,80 грн неустойки та 293 832,00 грн штрафу у розмірі 20%) та 2 514,43 грн трьох відсотків річних. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу позивач просив покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 від 16.09.2024 в частині своєчасної та в повному обсязі поставки товару. Позивач зазначав, що відповідач повинен був здійснити поставку товару у строк до 18.10.2024, однак поставка товару була здійснена лише 25.11.2024, що є підставою для нарахування неустойки у розмірі 1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення та штрафу у розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого товару у зв`язку з перевищенням прострочення понад 10 днів відповідно до пункту 7.1 договору.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничо-комерційне підприємство «Газінвест» (49045, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Кільченська, буд. 8, ідентифікаційний код 36839409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (45068116, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковського, буд. 67, ідентифікаційний код 45068116) 558 280,80 грн - неустойки, 293 832,00 грн - 20% штрафу та 10 225,36 грн - витрат по сплаті судового збору. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 2 514,43 грн - трьох відсотків річних.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами було укладено договір поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 від 16.09.2024, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця обладнання електрохімічного захисту. Суд встановив, що 16.09.2024 між сторонами підписано додаток №1 (специфікацію), додаток №2 (заявку покупця) та додаток №3 (технічні характеристики товару). Враховуючи визначений контрагентами у пункті 4.1 договору строк поставки та приймаючи до уваги підписання 16.09.2024 заявки на поставку товару, суд зазначив, що строк поставки товару є таким, що настав 16.10.2024, прострочення - з 17.10.2024. Суд встановив, що зобов`язання відповідача щодо поставки товару виконані 25.11.2024, що підтверджується видатковою накладною №86 від 25.11.2024 на суму 1 469 160,00 грн. Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку неустойки та 20% штрафу судом порушень не встановлено. Щодо стягнення трьох відсотків річних суд зазначив, що відповідно до частини другої статті 550 Цивільного кодексу України проценти на неустойку не нараховуються, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24, ТОВ «НВКП «Газінвест» (далі - апелянт, скаржник) звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ТОВ «НВКП «Газінвест» 558 280,80 грн неустойки, 293 832,00 грн - 20% штрафу та 10 225,36 грн - витрат по сплаті судового збору, а також здійснити перерозподіл судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а оскаржуване рішення не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, встановленим статтею 236 ГПК України.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Додаток №2 до Договору є заявкою на поставку товару. Скаржник наголошує, що відповідно до пункту 1.6 Договору сторони погоджували, що Додатком №2 встановлювалась саме форма заявки покупця, а не сама заявка. Додаток №2 містить підпис та печатки обох сторін, тоді як заявка підписується лише покупцем. У Додатку №2 сторонами було встановлено додаткові роз`яснення про інформацію, яку має містити майбутня заявка покупця. Відтак, за наслідком підписання Додатку №2 не почав свій перебіг 30-денний строк на поставку товару.
Відповідач звертає увагу на суперечливу поведінку позивача: у позовній заяві ТОВ «Газорозподільні мережі України» зазначало, що 18.09.2024 було направлено відповідачу заявку на поставку товару і тридцятиденний строк на поставку почався саме з 18.09.2024 - з моменту направлення заявки, а вже у відповіді на відзив позивач змінив свою позицію та вказав, що строк поставки почав свій сплив з моменту підписання сторонами Додатку №2 - 16.09.2024. Апелянт вважає, що такі дії позивача є явно недобросовісними та не відповідають правовій доктрині «venire contra factum proprium» (заборона суперечливої поведінки). На підтвердження цієї позиції скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 17.04.2025 у справі №910/3201/24, від 12.02.2025 у справі №910/19944/20, від 08.06.2022 у справі №910/9397/20, від 10.04.2019 у справі №390/34/17.
ТОВ «НВКП «Газінвест» посилається на висновки Верховного Суду щодо правової природи додатку до договору, викладені у постановах від 23.10.2024 у справі №910/3287/24 та від 31.05.2021 у справі №917/265/18, згідно з якими додаток до договору є документом, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, і не є правочином. Крім того, скаржник посилається на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2023 у справі №904/2473/22, в якій суд розмежував заявку покупця та специфікацію як додаток до договору, зазначивши, що заявка підписується лише покупцем, а специфікація - обома сторонами, і ототожнення цих документів є безпідставним.
Скаржник зазначає, що якби позивач дійсно вважав Додаток №2 заявкою на поставку товару, він не звертався б до відповідача із заявкою про поставку товару через два дні після підписання Додатку №2 - тобто 18.09.2024.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи ТОВ «НВКП «Газінвест» щодо недобросовісних дій позивача та не надав належну оцінку зазначеному в оскаржуваному рішенні, а також не врахував правові позиції Верховного Суду.
Щодо неправильного розрахунку суми пені та штрафу відповідач зазначає, що розрахунки були проведені без врахування часткової поставки товару 25.10.2024. Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив підтвердив, що 25.10.2024 прийняв товар - перетворювачі катодного захисту високочастотних ПКЗВ-1,2-АР-У1, 22 шт., без комплектів телеметрії та електродів порівняння. Відповідно до специфікації до договору в одну одиницю товару входив комплект: перетворювач катодного захисту, комплекс телеметрії та електрод порівняння, кожна із зазначених складових є продуктом, який може функціонувати самостійно. Скаржник посилається на договори поставки ПКЗВ-1,2-АР-У1 іншим філіям ТОВ «Газорозподільні мережі України», згідно з якими ціна за 1 шт. ПКЗВ-1,2-АР-У1 становить 49 350,00 грн з ПДВ, і вважає, що відповідач поставив позивачу частину товару на суму 1 085 700,00 грн (22 х 49 350,00 грн), а позивач повинен був розраховувати вартість несвоєчасно поставленого товару у розмірі 383 400,00 грн, а не 1 469 160,00 грн.
Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано доводи відповідача щодо непомірно великого розміру заявлених штрафних санкцій, які покладені на отримання додаткового прибутку, а не компенсації збитків. Апелянт посилається на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013, постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 02.11.2022 у справі №910/14591/21, а також на статтю 233 ГК України.
Крім того, апелянт зазначає про відсутність доказів отримання відповідачем заявки від 18.09.2024. Відповідно до пункту 4.1 Договору постачальник зобов`язаний поставити товар протягом 30 календарних днів з дати отримання заявки. Сторони не погоджували, що днем отримання заявки автоматично вважається день її направлення на електронну пошту. Скаржник посилається на статтю 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», згідно з якою електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення від адресата про одержання документа, а у разі ненадходження підтвердження - вважається, що електронний документ не одержано адресатом. Апелянт також посилається на постанову Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №910/8554/20.
ТОВ «НВКП «Газінвест» вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин сторін норми статей 526, 627 та 628 ЦК України, оскільки сторонами у Додатку №2 було погоджено лише форму та зміст майбутньої заявки позивача, і за наслідком його підписання у відповідача не виникав обов`язок з поставки товару у строк 30 днів з моменту підписання такого додатку. Апелянт також зазначає, що суд порушив вимоги пункту 5 частини четвертої статті 238 ГПК України, не надавши мотивованої оцінки кожному аргументу відповідача, та посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №922/1839/19.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить суд апеляційну скаргу ТОВ «НВКП «Газінвест» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 залишити без змін.
Позивач зазначає, що 16.09.2024 між сторонами було укладено договір поставки як з переможцем процедури відкритих торгів, і в момент укладання договору сторонами оформлено Додаток №1 (Специфікацію) та Додаток №2 (Форму заявки покупця). Позивач наголошує, що з урахуванням нагальної потреби у виконанні Інвестиційної програми та обмеженні у строках отримання необхідного товару, сторонами на етапі укладання договору було погоджено заявку, у зв`язку з чим Господарський суд Дніпропетровської області прийшов до правильного висновку, що строк поставки товару настав 16.10.2024, прострочення - з 17.10.2024. Позивач ставить логічне запитання: навіщо сторони заповнили Форму (Додаток №2), за умови, що вся необхідна інформація про товар відображена в Додатку №1 (Специфікація). Також позивач звертає увагу, що якщо скаржником не було отримано від позивача заявку на поставку товару, чому взагалі ТОВ «НВКП «Газінвест» здійснило 25.10.2024 часткову поставку станцій катодного захисту.
Стосовно аргументів скаржника щодо неправильного розрахунку суми пені та штрафу позивач зазначає, що відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторони домовились про поставку товару - перетворювач катодного захисту високочастотний ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) в кількості 22 шт. за ціною 55 650,00 грн кожний, при цьому жодного поділу на складові та відповідно вартості кожної складової сторонами не було узгоджено. Позивач наголошує, що для своєї ліцензованої господарської діяльності потребував саме таку комплектацію товару, а поставка безпосередньо перетворювачів катодного захисту без комплексу телеметрії та електродів порівняння виключає можливість повноцінного використання товару за призначенням та потребами позивача. Відтак, непоставка комплексу телеметрії та електродів порівняння дає підстави позивачу вважати, що поставка товару, обумовленого в договорі, 25.10.2024 не відбулась.
Щодо непомірно великого розміру штрафних санкцій позивач зазначає, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 26.12.2022 №1839. Відповідно до Ліцензійних умов, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, ліцензіат зобов`язаний розробляти та виконувати план розвитку газорозподільної системи. Договір поставки був направлений саме на виконання плану розвитку газорозподільної системи. Позивач посилається на статтю 59 Закону України «Про ринок природного газу», яка передбачає відповідальність від 3 000 до 100 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення ліцензійних умов, і зазначає, що за невиконання плану розвитку на позивача може бути накладено штраф у розмірі 1 700 000,00 грн. Крім того, невиконання планів розвитку може вплинути на розмір тарифу на послуги з розподілу природного газу.
Позивач наголошує, що договір між сторонами укладено за результатами проведення тендерних процедур (UA-2024-07-17-002766-a), відтак відповідач достеменно заздалегідь був обізнаний про умови договору, зокрема і про відповідальність сторін, а тому свідомо та вільно погодився з умовами запропонованого договору та вчинив дії для його укладання. Умовами договору передбачена відповідальність сторін виходячи з розміру можливих штрафних санкцій за порушення позивачем виконання плану розвитку, передбаченого ліцензійними умовами, у зв`язку з несвоєчасним виконанням умов договорів поставки контрагентами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі 3076.64 грн. 
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 (суддя Татарчук В.О.). Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 02.12.2025 об 11:00 годин.
03.05.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
26.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
27.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2025 відкладено розгляд справи до 05.02.2026 на 12:40 год. у зв`язку з неможливістю вирішення справи в цьому судовому засіданні.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2026 сторонам доведено до відома що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 (суддя Татарчук В.О.) відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду зал судового засіданні №511.
04.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії довіреності на підтвердження повноважень представника.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2026 на 09:45 год.
У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи № 904/5776/24, призначений на 17.02.2026 року, не відбувся. Відповідну інформацію було оприлюднено 17.02.2026 на офіційному вебсайті Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 призначено у судовому засіданні на 04.08.2026 о 11:30 год.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2025 року з метою дотримання строків розгляду справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 625/26 від 03.08.2026 проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Соп`яненко О.Ю.
У зв`язку з пребуванням у відпустці з 04.08.2026 судді Соп`яненко О.Ю. - члена колегії суддів, визначеного протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.08.2026 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 626/26, з метою дотримання строків розгляду справи на підставі розпорядження керівника апарату суду № 635/26 від 03.08.2026 проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Джепа Ю.А., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2026 справу №904/5776/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Чус О.В., Джепа Ю.А.
04.08.2026 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, розгляд якого відповідач просив не здійснювати.
За змістом ст. 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів залишає без розгляду клопотання про відкладення розгляду справи, подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" через підсистему «Електронний суд» 04.08.2026р.
04.08.2026 колегія суддів перейшла до стадії ухвалення судового рішення, зазначивши про оголошення вступної та резолютивної частини якого відбудеться 06.08.2026 о 09:50 год.
06.08.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

16.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - покупець, позивач) укладено договір поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 (далі - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки обладнання електрохімічного захисту, відповідно до коду ДК 31680000-6 - "Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання" (далі - товар).
Асортимент, найменування, кількість та ціна товару, що передається, визначається відповідно до специфікації, наведеній в додатку №1 до цього договору (пункт 1.2 договору).
Приписами пункту 1.6 договору встановлено, що передача товару здійснюється на виконання заявок покупця, в яких обов`язково зазначається назва товару та його кількість, місце поставки. Форма заявки покупця визначається додатком №2 до цього договору.
Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики товару визначена у додатку №3 до цього договору (пункт 2.1 договору).
Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість товару визначається сторонами у додатку №1 до цього договору, який є невід`ємною частиною договору. Вартість товару не може змінюватись.
Відповідно до пункту 3.3 договору ціна цього договору визначається з урахуванням вартості товару, зазначеного у специфікації, наведеній у додатку №1 до цього договору, та складається із вартості товару, поставленого відповідно до усіх заявок покупця, та не може перевищувати 1469160,00 (Один мільйон чотириста шістдесят дев`ять тисяч сто шістдесят гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20% у сумі 244860,00 (Двісті сорок чотири тисячі вісімсот шістдесят гривень 00 копійок).
Згідно з пунктом 3.7 договору оплата за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі, не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання кожної окремої партії товару, на підставі належно оформлених первинних документів (рахунку-фактури, видаткової накладної тощо), наданих покупцем при оформленні поставки.
Пунктом 4.7 договору встановлено, що датою поставки партії товару є дата приймання уповноваженим представником покупця партії товару та підписання уповноваженими представниками сторін відповідних видаткових накладних. Підписання видаткових накладних здійснюється уповноваженим представником покупця. Інформація про уповноваженого представника (представників) зазначається у додатку №1 до цього договору.
При недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожний день прострочення. Нарахування неустойки здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 10 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару (пункт 7.1 договору).
Приписами пункту 7.2 договору встановлено, що у випадку поставки некомплектного товару або товару неналежної якості (товар, який має приховані недоліки), постачальник зобов`язаний у термін не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати відмови покупця від товару або в інший, обумовлений сторонами строк, замінити товар на ідентичний належної якості та/або комплектації. При цьому постачальник несе витрати із заміни та доставки товару самостійно. Якщо постачальник не здійснить заміну товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості некомплектного товару або товару неналежної якості (товару, який має приховані недоліки).
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, у разі їх наявності, сторін та діє до 31.12.2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (пункт 10.1 договору).
На виконання умов договору відповідач здійснив поставку товару на загальну суму 1469160,00грн, що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою їх печатками видатковою накладною №86 від 25.11.2024 на суму 1469160,00грн (а.с. 19 том 1).
25.11.2024 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №2410154 на суму 1469160,00грн з ПДВ (а.с. 21 том 1)

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 в частині стягнення з ТОВ «НВКП «Газінвест» штрафних санкцій: 558 280,80 грн - неустойки та 293 832,00 грн - 20% штрафу.
Правильність висновків суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позову щодо стягнення 2 514,43 грн трьох відсотків річних сторонами неоспорюється.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: 16.09.2024 між ТОВ «НВКП «Газінвест» (постачальник) та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії (покупець) укладено договір поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 , за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця обладнання електрохімічного захисту. 
В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок: « Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».
Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач у своїй позовній заяві наводив наступні юридичні факти: «…18.09.2024 ТОВ «Газорозподільні мережі України» було подано заявку на перетворювачі катодного захисту високочастотні ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) в кількості 22 комплекти на загальну суму 1 469 160,00 грн. (далі - заявка).
Враховуючи строк визначений п. 4.1. Договору, поставка вказаного Товару мала б відбутися до 18 жовтня поточного року включно.
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний щоразу за 5 (п`ять) робочих днів до запланованої дати відвантаження Товару письмово повідомити Покупця про готовність відвантаження партії Товару, зазначеної в Заявці Покупця.
Разом з тим, п. 4.4. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний за 5 (п`ять) робочих днів до запланованої дати поставки кожної партії Товару в погоджений Заявкою Покупця пункт призначення, письмово повідомити Покупця про дату та час надходження Товару в пункт призначення, а також надати інформацію про вантажоперевізника та іншу інформацію, що необхідна Покупцю для прийняття Товару.
Постачальником в порушення п. 4.2. та 4.4. Договору не було направлено Покупцю письмового повідомлення за 5 (п`ять) робочих днів про готовність відвантаження партії Товару та про дату і час надходження Товару в пункт призначення до 18 жовтня 2024.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
25.10.2024 Постачальником була здійснена поставка станцій катодного захисту в кількості 22 шт. без складових (тобто без комплексу телеметрії та електродів порівняння), що є порушенням умов договору та виключає можливість повноцінного використання Товару за призначенням.
15.11.2024 Позивачем була направлена претензія вих. № КФ/100/104/2-4380-24 з вимогою здійснити допоставку блоків телеметрії та електродів порівняння, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання претензії, в кількості згідно заявки.
20.11.2024 Позивачем було отримано від Відповідача відповідь від 18.11.2024 № 1311/24-2 щодо постачання обладнання, в якому Відповідач повідомляв, що допоставка відбудеться 25.11.2024.
25.11.2024 ТОВ «НВКП «Газінвест» було здійснено поставку товару згідно заявки, що підтверджується видатковою накладною № 86 та Актом технічної відповідності від 27.11.2024.
Враховуючи викладене, ТОВ «НВКП «Газінвест» порушило умови Договору здійснивши поставку некомплектного Товару та порушивши строки визначені в п. 4.1. Договору на 38 днів, що дає Покупцю право на застосування до Постачальника санкцій передбачених умовами Договору.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).
У відповідності до п. 7.1. Договору, при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі 1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару, за кожен день прострочення. Нарахування неустойки, здійснюється протягом строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 10 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару.
Враховуючи вище викладене та керуючись п.7.1. Договору, Позивачем нараховано Відповідачу штраф в розмірі 852 112,80 грн, який розраховано наступним чином.
- Штраф за 38 днів прострочення поставки: 1 469 160,00 грн. (вартість несвоєчасно поставленого Товару) x 1 (% за кожен день прострочення) x 38 (дні прострочення) : 100 = 558 280,80 грн;
- Додатковий штраф 20% за прострочення виконання зобов`язання, що перевищує 10 днів: 1 469 160,00 грн. (вартість несвоєчасно поставленого Товару) х 20% = 293 832,00 грн;
- 558 280,80 + 293 832,00 = 852 112,80 грн…» .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що позовні вимоги щодо нарахування штрафу в розмірі 852 112,80 грн, нарахування яких здійснено на підставі п.7.1. Договору, грунтуються на твердженнях позивача щодо спрямування ним 18.09.2024 на адресу відповідача заявки на перетворювачі катодного захисту високочастотні ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) в кількості 22 комплекти на загальну суму 1 469 160,00 грн. (далі - заявка).
Відповідно до частин 1, пунктів 4-6 частини 3, частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України:
1. У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
3. Відзив повинен містити:
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;
Так, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ТОВ «НВКП «Газінвест» наводило наступні заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права : « … ТОВ «ГМУ» у своїй позовній заяві зазначає, що 18.09.2024 року було направлено Відповідачу заявку на поставку 22 комплекти Товару на загальну суму 1 469 160, 00 грн.
Позивач вважає, що з врахуванням положень пункту 4.1. Договору поставки, ТОВ «НВКП «Газінвест» повинно було поставити Товар до 18.10.2024 року. Однак, Відповідач не погоджується із такими доводами Позивача у зв`язку із нижченаведеним.
ІІ. Відсутність доказів, які б підтверджували отримання Відповідачем Заявки
Між сторонами було погоджено у пункті 4.1. Договору поставки, що Постачальник зобов`язаний поставити товар на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Постачальником відповідної Заявки Продавця.
Позивач помилково вважає що днем отримання Заявки на поставку товару є день направлення такої заявки на електронну пошту Відповідачу - 18.09.2024 року…».
Колегія суддів констатує, що згідно преамбули Договору поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24: « … Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (надалі -Покупець), в особі виконуючого обов`язки директора Кропивницької Філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" Шевченка Валентина Григоровича, що діє на підставі Довіреності № 4015 від 10 вересня 2024 р. з однієї сторони,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничо-комерційне ждприємсгво «Газінвест» (надалі - Постачальник), в особі директора Сорокенді Владислава Вікторовича, який (яка) діє на підставі Статуту, з іншої сторони (надалі разом - Сторони, а окремо кожне - Сторона), уклали даний договір поставки (надалі - Договір), про наступне…». 
Розділом « 15. Додатки» Договору поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24
Додатки, які є невід`ємною частиною цього Договору:
Додаток № 1 - Специфікація
Додаток № 2 - Форма Заявки Покупця.
Додаток № 3 - Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики Товару.
Колегія суддів констатує, що підписантами Договору поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 та Додатків №№1,2,3 до нього, відповідно, були виконуючий обов`язки директора Кропивницької Філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" Шевченко В.Г. та директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничо-комерційне ждприємсгво «Газінвест» Сорокендя В.В. (.а.с. 6-16).
Колегія суддів зауважує, що дійсно умовами розділу « 4. Умови поставки» Договору поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 сторони погодили, що :
4.1. Відвантаження Товару за цим Договором здійснюється Постачальником партіями протягом строку дії Договору на умовах, визначених у письмових Заявках Покупця. Заявки Покупця є підтвердженням готовності Покупця до приймання Товару. Зазначена в Заявці Покупця кількість Товару в партії не має бути менша 10% від загальної кількості Товару за Договором. Уповноважені особи Покупця та Постачальника зазначаються у Додатку № 1. Строк поставки партії Товару, згідно з кожною Заявкою Покупця, не має перевищувати 30 (тридцяти) календарі днів з дати отримання Постачальником відповідної Заявки Покупця.
На підтвердження заявлених позовних вимог, в розділі Додаток позовної заяви за номер 3 міститься пункт : « 3.Заявка.pdf».
Згідно Листа Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №КФ/100/104/2-3273-24 від 18.09.2024 спрямованого В.о.директора Кропивницької філії Валентином Шевченко на адресу Директора ТОВ «НВКП «Газінвест» Владислава Сорокенді «Про поставку перетворювачів», ініціатор листування просив адресата « …поставити перетворювачі катодного захисту високочастотні ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) в кількості 22 (двадцяти двох) комплектів згідно Договору поставки № КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 від 16.09.2024 р…» (а.с. 17).
Відповідно до змісту Додакту № 1 до Договору поставки від 16.09.2024 №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 підписантами Специфікації Шевченком В.Г. та Сорокендєю В.В.погоджено асортимент, найменування, кількість та ціну Товару : « 1 Перетворювач катодного захисту високочастотний ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) у кількості 22 комплектів на 1 469 160,00 грн.» При цьому «Відповідальними особами», про яких йдеться мова в пункті 4.1 Договору поставки від 16.09.2024 №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 з боку Постачальника (відповідача) в зазначеній Специфікації (Додаток 1) визначено Сорокендю Владислава Вікторовича, електронна адреса:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з боку Покупця (Позивача) Поліцький Ярослав Дмитрович, електрона адреса:  ІНФОРМАЦІЯ_2  (а.с. 11).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21викладено наступні правові висновки:
31. Відповідно до частин першої, другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
32. Згідно зі статтею 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
33. Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону № 851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
34. Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
35. З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).
36. Отже, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (наприклад, його наведено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для того, щоб його змінювати.
37. Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
38. При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.
Не вдаючись до теоретичних дискусій з надмірно ускладненою проблемою поняття про підставу позову, колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що для потреб практичної діяльності, позивачу досить усвідомлювати, що на підтвердження своїх вимог потрібно подавати фактичні дані (відомості про факти), тобто те, що можна назвати матеріально-правовою складовою підстави позову. Але при цьому такі дані мають встановлюватись передбаченими та дозволеними процесуальним законом засобами, вичерпний перелік яких вміщено в Главі 5. «Докази та доказування» Господарського процесуального кодексу України.
В контексті обставин даної справи, позивач мав довести належними і допустимими доказами факт отримання відповідачем спрямованоного на його електрону адресу (вказавши, яку саме електрону адресу) листа Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №КФ/100/104/2-3273-24 від 18.09.2024 (а.с. 17), отримання якого, відповідно, заперечується ТОВ «НВКП «Газінвест». 
Такими доказами могли б бути: 
- оригінал електронного доказу - файл .eml/.msg зі службовими заголовками (Received, Message-ID, SPF/DKIM);
- підтвердження з боку сервера - лог SMTP, довідка провайдера, delivery/read receipt;
- належність адреси відповідачу - договірне застереження про адреси для листування, бланки, сайт, реквізити, візитівки;
- попереднє листування з тієї самої адреси, яке відповідач визнає або на яке фактично відповідав - це найсильніший елемент, див. нижче;
- фіксація - огляд доказів за їх місцезнаходженням (ст. 82 ГПК), забезпечення доказів, залучення спеціаліста, комп`ютерно-технічна експертиза;
- непряме підтвердження отримання - конклюдентні дії відповідача, що відображають знання змісту листа (виконання, часткова оплата, посилання на нього в іншому документі).
При цьому, відповідно до пункту 11.9 Договору, документи належним чином оформлені та передані засобами електроного зв`язку, мають силу оригіналів до мометну надання оригіналів цих документів (листів, повідомлень та інше), що повинні бути надані протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту відправлення таких електроних, факсимільних повідомлень.
Разом з тим, ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді позивачем не надано будь-яких доказів спрямування на електрону адресу Сорокенді В.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1 листа Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №КФ/100/104/2-3273-24 від 18.09.2024, отримання цього листа адресатом та надання ним листа (у будь-якій формі) у відповідь, або спрямування листа Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №КФ/100/104/2-3273-24 від 18.09.2024 засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача.
Натомість при подані відповіді на відзив, позивач розширив підстави позову, доповнивши їх новими фактичними обставинами: « … Так, Відповідач у відзиві зазначає, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами про отримання ТОВ «НВКП «Газінвест» заявки на поставку товару згідно Договору.
Необхідно зауважити, що Відповідач отримав заявку на поставку товару ще в момент укладання Договору 16.09.2024 підписуючи Додаток 2 до Договору, в якому чітко зазначено найменування товару та його кількість.
Додатково направляючи заявку засобами електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача 18.09.2024, Позивач лише інформував Постачальника про необхідність поставки товару.
При цьому Позивач пішов на зустріч Відповідачу починаючи відраховувати період з якого останній мав поставити товар саме з дня направлення електронного листа Відповідачу (18.09.2024), а не з дати оформлення заявки (16.09.2024).
Разом з тим, Відповідач не надає суду жодних належних та допустимих доказів про дату, коли він все ж таки отримав електронну заявку Позивача…».
Відповідно до частин 1,3 статті 166 Господарського процесуального кодексу України:
1. У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.
Колегія суддів відхиляє доводи ТОВ «Газорозподільні мережі України» про те, що «Форма Заяки Покупця» (Додаток № 2 до договору поставки від 16.09.2024 №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 є заявкою в розумінні пункту 4.1 цього Договору з огляду на наступне:
Як зазначалося вище, умовами Розділу « 15. Додатки» Договору поставки №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24 визначено правову природу Додатку № 2 - «Форма Заявки Покупця», яка є невід`ємною частиною цього Договору.
Підписантами Додатку № 2 - «Форма Заявки Покупця» були Шевченко В.Г. та Сорокенд В.В., в той час, як «Відповідальною особою» з боку позивача згідно умов розділу 4 Специфікації (Додаток №1) мав бути Поліцький Ярослав Дмитрович , електрона адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Згідно усталеної практики Верховного Суду , викладеній зокрема в п. 4.26 постанови від 23 жовтня 2024 року у справі :№ 910/3287/24:
«… 4.26. У постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 917/265/18, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, зазначено, що необхідно розрізняти поняття "додаток до договору" та "додаткова угода до договору"
Додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов…». 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів виснує, що «Форма Заяки Покупця» (Додаток № 2 до договору поставки від 16.09.2024 №КФ/100/104/2-Р-НД-59/24) є саме додатком до договору, тобто документом, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов і не є заявкою в розумінні пункту 4.1 Договору.
Вищенаведене спростовує доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині того, що : « …в момент укладання договору сторонами оформлено Додаток №1 Специфікацію та Додаток № 2 Форму заявки покупця.
При цьому, Специфікація визначає назву Товару, одиницю виміру Товару, його кількість, ціну та загальну суму.
Скаржник зауважує на тому, що Додаток 2 не являється Заявкою до договору, а є лише її формою.
В такому випадку логічним є запитання - навіщо сторони заповнили Форму (Додаток 2), за умови, що вся необхідна інформація про Товар відображена в Додатку №1 Специфікація.
Позивач наголошує на тому, що з урахуванням нагальної потреби у виконанні Інвестиційної програми та обмеженні у строках отримання необхідного Товару, Сторонами на етапі укладання Договору було погоджено Заявку, у зв`язку з чим, Господарський суд Дніпропетровської області прийшов до правильного висновку, що строк поставки товару є таким, що настав 16.10.202, прострочення з 17.10.2024…»
Враховуючи зміст листа ТОВ «НВКП «Газінвест» Вих.№ 1311/24-1 від 18 листопада 2024р. (а.с. 18) у відповідь на претензію ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с. 22), колегія суддів констатує відсутність в цьому листуванні визнання відповідачем факту отримання будь-яких заявок, окрім претензії позивача, датованої 15.11.2024р.. 
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що в матеріалах справи наявна лише одна видаткова накладна № 86 від 25.11.2024р., згідно якої відповідачем отримано « 1 Перетворювач катодного захисту високочастотний ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) у кількості 22 комплектів» на загальну суму 1 469 160,00 грн, а Актом технічної відповідності від 27.11.2024р. комісією у складі голови комісії - Начальника служби енергетичного забезпечення Ярослава Поліцького; членів комісії: провідного інженеру служби енергетичного забезпечення Олександр Козловськог, монтеру із захисну підземних трубопроводів від корозії 6 розряду Ігоря Шкатули було встановлено: «… І. Комплектність постачання Станцій катодного захисту (в комплекті з юмплексом телеметрії та електродом порівняння):
1.1. Станції катодного захисту - 22 шт.
2. Паспорт, Інструкція по експлуатації - 22 шт.
13. Комплекс телеметрії в складі:
13.1. Модем - 22 од.;
13.2. Контролер - 22 од.;
13.3. Клеми в пакеті (5 шт.) - 22 од.;
13.4. Шнур під`єднання СКЗ - 22 од.;
13.5. Антена - 22 од.;
13.6. Трансформатор понижуючий - 22 од.;
13.7. Термодатчик - 22 од.;
13.8. Кінцевик відкриття/закриття дверей СКЗ - 22 од.;
13.3.9. З`єднувальний провід блока живлення з модемом - 22 од.;
13.10. З`єднувальний провід трансформатора понижуючого з контролером - 22 од.;
13.11. Акумуляторна батарея - 22 од;
1.4. Електрод порівняння - 22 од.
2. Видимих зовнішніх пошкоджень Станцій катодного захисту, комплексів телеметрії та електродів порівняння не виявлено…» (а.с. 20), колегія суддів виснує, що саме 25.11.2024р. і відбулася поставка визначеного умовами Специфікації Товару : « 1 Перетворювач катодного захисту високочастотний ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) у кількості 22 комплектів на 1 469 160,00 грн.» у погодженому Додатком 1 асортименті, найменуванні, кількості та ціні.
Твердження ТОВ «Газорозподільні мережі України» про те, що : «…якщо Скаржником не було отримано від Позивача Заявку на поставку Товару, чому взагалі ТОВ «НВКП «Газінвест» здійснило 25.10.2024 часткову поставку станцій катодного захисту…
…Поставка безпосередньо перетворювачів катодного захисту (без комплексу телеметрії та електродів порівняння) виключає можливість повноцінного використання товару за призначенням та потребами Позивача.
Відтак, не поставка комплексу телеметрії та електродів порівняння до перетворювачів катодного захисту високочастотних дає підстави Позивачу вважати, що поставка товару обумовленого в договорі 25.10.2024 не відбулась…» відхиляються як такі, що грунтуються на відповідних твердженнях « … часткова поставка станцій катодного захисту 25.10.2024» , які не були підтверджені належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.
Оскільки умовами пункту 4.1 Договору сторонами було погоджено, що строк поставки партії Товару, згідно з кожною Заявкою Покупця, не має перевищувати 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Постачальником відповідної Заявки Покупця, колегія суддів констатує недоведеність позивачем факту порушення з боку ТОВ «НВКП «Газінвест» строків поставки Товару - перетворювачу катодного захисту високочастотний ПКЗВ-1,2-АР-У1 (з комплексом телеметрії та електродом порівняння) у кількості 22 комплектів на загальну суму 1 469 160,00 грн.
Інші доводи ТОВ «Газорозподільні мережі України»: «…Стосовно непомірно великого розміру заявлених штрафних санкцій зазначаємо, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 № 1839.
Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися зокрема таких організаційних вимог - зобов`язаний розробляти та щороку до 31 липня подавати на затвердження до НКРЕКП та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років.
Постановами НКРЕКП від 30.12.2022 № 1945 було затверджено для Позивача План розвитку газорозподільної системи на 2023-2032 роки. Постановою від 27.12.2023 № 2529 НКРЕКП також затвердило Позивачу Планів розвитку газорозподільних систем на 2024 - 2033 роки.
Договір поставки укладений між Позивачем та Відповідачем був направлений саме на виконання ТОВ «Газорозподільні мережі України» плану розвитку газорозподільної системи.
Наголошуємо, що ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачена відповідальність суб`єктів ринку природного газу від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу відповідно до законодавства у сфері функціонування ринку природного газу за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.
Відтак за невиконання (несвоєчасне виконання) Плану розвитку газорозподільної системи на Позивача може бути накладено штраф в розмірі 1 700 000,00 грн.
Окрім того, невиконання (несвоєчасне виконання) Планів розвитку також може вплинути на розмір тарифу на послуги з розподілу природного газу встановлені НКРЕКП для Позивача, оскільки джерелом фінансування Планів розвитку відповідно є тариф.
Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Це означає, що за порушення договірних зобов`язань, та інших правил здійснення господарської - діяльності підприємство самостійно несе відповідальність. передбачену законодавством України.
Крім того, підприємництво є ініціативною діяльністю. Це означає, що зайняття підприємницькою діяльністю є добровільним вчинком. Жоден державний орган, недержавна організація посадова особа не можуть примусити до зайняття підприємницькою діяльністю. Проте це не означає, що особа не може бути примушена до виконання добровільно взятих на себе зобов`язань (наприклад, за договором, укладеним в процесі провадження підприємницької діяльності) або зобов`язань, що передбачені державою і випливають зі здійснення особою підприємницької діяльності.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Звертаємо увагу суду, що Договір між Позивачем та Відповідачем укладено за результатами проведення тендерних процедур (UA-2024-07-17-002766-a).
Відтак, Відповідач достеменно заздалегідь був обізнаний про умови Договору, (проект якого знаходився в тендерній документації) зокрема і про відповідальність Сторін, а тому свідомо та вільно погодився з умовами запропонованого договору та вчинив дії для його укладання.
Наголошуємо, що умовами Договору передбачені відповідальність Сторін виходячи з розміру можливих штрафних санкцій за порушення Позивачем виконання плану розвитку передбаченого Ліцензійними умовами, у зв`язку з несвоєчасним виконанням умов договорів поставки контрагентами…» відхиляються колегією суддів як такі, що ґрунтуються на фактах, які не були підтверджені під час перегляду апеляційної скарги.
Відповідно до пунтку 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, відповідно до пунктів 2,3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест", а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24, відповідно скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати удового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 15 383,29 грн. покладаються на позивача, як на особу, проти якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 272, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 у справі №904/5776/24 - скасувати.
Ухвалити нове рішення:
В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116 м.Київ, вул. Шолуденка,1 ЄДРПОУ 44907200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "Газінвест" (49045, Дніпро, вул. Кільченська, б.8 ЄДРПОУ 36839409) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 15 383,29 грн.
Видачу відповідного наказу з урахуванням реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя Ю.А. Джепа