Справа № 163/877/26  Провадження №33/802/629/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 – адвоката Кінах Я.В., представника митниці Пойди Г.І. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Кінах Яни Валеріївни на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Максор Груп» (код ЄДРПОУ 42042472), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 510 219 (п`ятсот десять тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 77 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він будучи директором ТОВ «Максор Груп» (код ЄДРПОУ 42042472), вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів «соуси в асортименті, майонез, в`ялені помідори, шоколад, арахіс, вафлі, крем-мило, цукерки, гірчиця, сухарики» загальною вартістю 510 219,77 гривень за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 23UA205140014120U9 від 22.02.2023, 23UA205140021660U4 від 20.03.2023, 23UA205140022460U3 від 22.03.2023 з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів: контракту № 180223/2023 від 18.02.2023 та інвойсів №0014 від 18.02.2023, №0016 від 17.03.2023, №0017 від 20.03.2023, які містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням захисник особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвокат Кінах Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 ні як керівник компанії-покупця, ні як фізична особа документи, що були подані до розмитнення не отримував та не мав обов`язку їх отримувати.
Більше того, звертає увагу, що Волинською митницею в основу обвинувачення ОСОБА_1 про порушення митних правил використано лист уповноваженого органу іноземної держави, який вважається недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам щодо форми та змісту доказів, передбаченим чинним законодавством. У даній справі, переклад документів на українську мову було здійснено Бюро перекладів «Lingvo Team», без зазначення прізвища перекладача. В матеріалах справи немає жодних документів, з яких можливо було б встановити особу перекладача та його рівень володіння відповідною мовою. Окрім того, зазначає, що митним органом не надано доказів, що документи, які були подані до митного оформлення містять ознаки підробки. Законність проведення митного оформлення ввезеного товару на підставі наданих товарно-супровідних документів, у встановленому порядку митним органом не спростована, а тому на думку сторони захисту жодних підстав для надання переваги отриманим від митних органів Республіки Мальта по справі не надано. Водночас, вважає, що відділом митного оформлення Волинської митниці проведено митне оформлення ввезеного товару та визнано заявлену декларантом митну вартість, оскільки відсутні в матеріалах справи рішення про коригування митної вартості, що свідчить про погодження митним органом митної вартості. Ні до випуску товару у вільний обіг, ні після його випуску, митним органом рішення про коригування митної вартості товарів не приймалось, що свідчить на думку сторони захисту про відсутність сумнівів заявленої митної вартості товару.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 – адвоката Кінах Я.В., представника митниці Пойди Г.І., яка скаргу вважає безпідставною та просила залишити її без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
Згідно з п.4 постанови судам необхiдно враховувати, що документами, що мiстять неправдивi данi, є, зокрема, такi, в яких вiдомостi щодо сутi угоди, найменування, асортименту, ваги, кiлькостi чи вартостi товарiв, а також їх вiдправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезенi чи в яку перемiщуються, не вiдповiдають дійсності.
У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
За правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2023 та 22.03.2023 на митну територію України за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№23UA205140014120U9, 23UA205140021660U4, 23UA205140022460U3 ввезений і випущений у вільний обіг на підставі товаросупровідних документів: контракту № 180223/2023 від 18.02.2023 та інвойсів №0014 від 18.02.2023, №0016 від 17.03.2023, №0017 від 20.03.2023 товар: соуси в асортименті, майонез, в`ялені помідори, шоколад, арахіс, вафлі, крем-мило, цукерки, гірчиця, сухарики, загальною вартістю 510 219,77 гривень. 
Контракт № 180223/2023 від 18.02.2023 укладений між ТОВ «МАКСОР ГРУП» в особі директора ОСОБА_1 та компанією «CARS UNLIMITED» (Aries House, Mdina Road, Haz-Zebbug, Malta) в особі директора ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ). 
Відправником/експортером товарів є компанія «CARS UNLIMITED», про що також зазначено в інвойсах №0014 від 18.02.2023, №0016 від 17.03.2023, №0017 від 20.03.2023, які містять підпис «Karl Haber» ( ОСОБА_4 ) та відбиток печатки вказаної компанії.
Одержувачем (покупцем) товарів є ТОВ «МАКСОР ГРУП», керівником якої на той час і нині є ОСОБА_1 , що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та витягом з ІКС «Податковий блок». 
Декларування товару здійснював ОСОБА_1 . 
Під час здійснення перевірочних заходів щодо здійснених на територію України поставок від експортера мальтійської компанії «CARS UNLIMITED» 14.10.2025 на адресу Держмитслужби надійшла відповідь митних органів Республіки Мальта від 13.10.2025 № 65/2025/9.
У цій відповіді посадова особа податкової та митної адміністрації Мальти повідомила, що в ході виконання запиту української сторони був встановлений контакт із запитуваною компанією і отримано письмову заяву пана ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), генерального директора компанії «GB Enterprises Limited», подану ним до мальтійської митниці з цього питання. 
До своєї відповіді митний орган Республіки Мальта додав цю письмову заяву, у якій ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), генеральний директор компанії «GB Enterprises Limited» (Aries House, Mdina Road, Zebbug), повідомив, зокрема, про таке: 
- пан ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не має жодного стосунку до компаній, пов`язаних із «Cars Unlimited»; 
- «Cars Unlimited» не здійснює експорт товарів, а імпортує вживані автомобілі з Великої Британії та Японії; 
- «Cars Unlimited» - не юридична особа, а торговельна марка, і будь-які рахунки-фактури, пов`язані з цією торгівельною маркою, мають виглядати так: до 28.07.2020 - від компанії «ZAMMIT LEASING AND INVESTMENTS LIMITED» (реєстраційний № C 37945, ПДВ № MT17863714), з 29.07.2020 – від компанії «GB ENTERPRISES LIMITED» (реєстраційний № C 96231, ПДВ № MT27369511).
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Як визначено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Згідно з п. 28. ст. 4 МК України, митні правила – встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.
Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом п. 8 та п. 63 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.
Відповідно до положень ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №0205/UA205000/2026 від 24.03.2026 року, митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 23UA205140014120U9 від 22.02.2023, 23UA205140021660U4 від 20.03.2023, 23UA205140022460U3 від 22.03.2023, контрактом № 180223/2023 від 18.02.2023, інвойсами №0014 від 18.02.2023, №0016 від 17.03.2023, №0017 від 20.03.2023, відповідю митних органів Республіки Мальта від 13.10.2025 №65/2025/9.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки останній у даному випадку вчинив правопорушення 20.03.2023 та 22.03.2023, тобто до прийняття Рівненським міським судом Рівненської області постанови від 04.04.2025 у справі №569/6513/23, що свідчить про відсутність у його діях ознаки повторності в розумінні диспозиції ч.2 ст.483 МК України. 
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
При цьому, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 ні як керівник компанії-покупця, ні як фізична особа особисто документи для розмитнення не отримував та не мав обов`язку їх отримувати, спростовуються нормами діючого законодавства. ОСОБА_1 є керівником підприємства-імпортера, особою, яка діє від імені юридичної особи, укладає зовнішньоекономічні контракти.
Відповідно до положень Митного кодексу України, саме на керівника підприємства покладається обов`язок забезпечення достовірності відомостей, що заявляються у митній декларації та містяться у доданих до неї документах. 
Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказу листа уповноваженого органу Республіки Мальта. 
Відповідь уповноваженого митного органу Республіки Мальта здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений та виданий службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований. 
Наведена у цій відповіді інформація є конкретною та однозначною, підтверджує юридично значимі факти та будь-яких посилань не необхідність проведення додаткових перевірочних заходів на підтвердження існування цих фактів не містить.
Переклад цієї відповіді на українську мову здійснено Бюро перекладів «Lingvo Team», його достовірність підтверджена начальником відділу перекладів та посвідчена печаткою зазначеного Бюро, тому сумніву у його правильності не викликає.
Неправильності здійсненого перекладу сторона захисту не довела, власного перекладу відповіді іноземного митного органу, який би ставив під сумнів наявний у справі переклад документу, суду не надала.
Статтею 503 МК України передбачено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.
Отже, нотаріально посвідченого перекладу відповіді іноземного митного органу в рамках здійсненого провадження справи митним органом закон не вимагає. 
Крім цього, жодною нормою Митного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами України не передбачено необхідності легалізації та проставленні апостилю на отриманій від компетентних іноземних органів в порядку ст.43, п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України інформації.
Доводи сторони захисту про те, що Волинською митницею не приймалися рішення про коригування митної вартості ні до, ні після випуску товару у вільний обіг, що, на думку захисту, свідчить про визнання заявленої вартості та відсутність складу правопорушення, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права.
Притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України обумовлено самим фактом переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника чи одержувача.
Процедура контролю правильності визначення митної вартості (включаючи прийняття рішень про її коригування) та процедура притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є окремими, незалежними один від одного правовими процесами. Факт випуску товару у вільний обіг та відсутність рішення про коригування митної вартості на момент митного оформлення не є індульгенцією від відповідальності та не виключає подальшого виявлення митним органом факту подання підроблених документів або документів із неправдивими відомостями, що й було встановлено в ході перевірки після отримання офіційної відповіді від іноземних митних органів.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 будь-яких дій щодо незаконного переміщення товарів не вчиняв та умислу на вчинення таких дій не мав, оскільки матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку було б можливо стверджувати про вчинення ним дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця), оскільки такі доводи спростовуються зібраними в справі доказами та установленими в постанові судді місцевого суду фактичними даними.
Адміністративне стягнення суддею місцевого суду на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а також накладене в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року, а тому підстави для зміни чи скасування цієї постанови відсутні.
Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 483 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Кінах Яни Валеріївни залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського
апеляційного суду    В.А. Подолюк