ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/7360/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації/відомостей про перебування на військового обліку (у категорії обліку) у статусі військовозобов`язаного; зобов`язання привести інформацію про у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до стану, який існував до моменту вчинення відповідачем дій, визнаних судом протиправними, а саме поновити інформацію про виключення його з військового обліку.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після проходження медичного огляду ВЛК 18.01.2005 позивача визнано непридатним до військової служби за гр. І ст. 59 «б» Наказу МОУ №2 від 04.01.1999 та у військово-обліковому документі проставлено відмітку про виключення його з військового обліку. 
Зазначив, що з 18.01.2005 не мав статусу військовозобов`язаного та не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, проте сформувавши 27.05.2026 електронний військово-обліковий документ «Резерв+» виявив, що він перебуває на військовому обліку в статусі «військовозобов`язаного». 
Вказав, що 28.05.2026 звернувся з заявою до відповідача про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про його виключення з військового обліку, однак, листом від 04.06.2026 відповідач повідомив, що поновив його на обліку для направлення на повторну ВЛК, посилаючись на зміни до Положення №402 від 27.04.2024 щодо порядку затвердження постанов ВЛК та рекомендував прибути до ТЦК для проходження ВЛК.
Зауважив, що процедура його виключення з обліку відбулася 18.01.2005 відповідно до чинного на той час законодавства. Відповідно до Положення №402 (у редакції на момент його виключення з військового обліку) постанова ВЛК про непридатність не підлягала затвердженню регіональною ВЛК. 
Наголосив, що чинне законодавство України не передбачає процедури повторного взяття (поновлення) на військовий облік за ініціативою ТЦК та СП осіб, які раніше були виключені з обліку за станом здоров`я (як “непридатні”), у тому числі й з метою повторного проходження ВЛК, за наявності розбіжностей в Реєстрі, орган ведення Реєстру (ТЦК та СП) зобов`язаний внести відповідні зміни за заявою громадянина.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відзиві на позовну ІНФОРМАЦІЯ_2 просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу 1, п. 1 розділу 2 Положення №402. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями – шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження штатними ВЛК.
Відповідач переконаний, що позивача поновили на обліку без зміни встановленого ступеня придатності (тобто рішення ВЛК не скасовувалося самостійно), а з метою належного проходження ним повторного/повноцінного медичного огляду ВЛК та встановлення об`єктивного стану здоров`я.
Інших заяв по суті спору від сторін не надходило. 
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.
У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданому 19.01.2019 військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_4 є відмітка, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку 18.01.2005 на підставі пункту підставі графи І ст. 59 «б» Наказу МОУ №2 від 04.01.1999. 
Відомості про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із встановленням непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку були відображені у електронному військово-обліковому документі, сформованого через застосунок «Резерв+» станом на 25.09.2025.
Відповідно до інформації у застосунку “Резерв+”, сформованої станом на 27.05.2026, значиться, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 як військовозобов`язаний.
28.05.2026 ОСОБА_1 звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_7 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про його виключення з військового обліку.
04.06.2026 ІНФОРМАЦІЯ_8 листом №4640 повідомлено про поновлення його на обліку для направлення на повторну ВЛК, з посиланням на зміни до Положення №402 від 27.04.2024 щодо порядку затвердження постанов ВЛК.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо поновлення на військовому обліку військовозобов`язаних, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із положеннями статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-XII.
Згідно із частиною першою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина друга статті 1 Закону №2232-XII передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини третьої статті 1 цього Закону військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з частиною п`ятою статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (пункт 20 Порядку №1487).
Пунктом 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Статтею 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону №1951-VІІІ основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як передбачено частиною першою статті 6 Закону №1951-VІІІ, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, відомості в базі даних Реєстру поділяються на персональні дані та на службові дані.
Відповідно до ст. 9 Закону №1951 призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону №1951 до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону №1951 ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
На підставі ч. 3 ст. 14 Закону №1951 актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою КМУ від 23.02.2022 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154).
Відповідно до абзацу 1 п.1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п.9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, Про захист персональних даних та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення;
виконують інші функції відповідно до законодавства.
Згідно із абзацом 9 п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у п. 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до ст. 9 ЗУ Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Процедуру збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було урегульовано Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 №94 (далі - Порядок №94; чинний у період з 15.04.2022 по 22.08.2024).
Пунктами 16 - 18 розділу ІІ Порядку №94 було передбачено, що органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ. Орган ведення Реєстру для виконання функцій ведення Реєстру призначає відповідальних осіб за ведення Реєстру. Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює: внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними; внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію; перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ; знищення повторного запису з Реєстру.
За змістом пунктів 1, 2, 5 розділу ІІІ Порядку №94 відомості Реєстру - це інформація про персональні та службові дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста. До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку. Військово-обліковими ознаками призовника, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема є ступінь придатності до військової служби за станом здоров`я.
Відповідно до пунктів 6, 9 розділу ІІІ Порядку №94 збирання відомостей здійснюється органами ведення Реєстру на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру особисто призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військовими частинами.
Виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу IV Порядку №94 створення облікового запису в Реєстрі здійснюється призначеними відповідальними особами за ведення Реєстру органів ведення Реєстру шляхом заповнення електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється: в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи; у ручному режимі - шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Кабінет Міністрів України постановою від 16.05.2024 №559 затвердив «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно з п.п. 3 та 4 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або ж був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Реєстрі. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Реєстрі, він вважається недійсним. Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Реєстрі, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) ТЦК та СП або його відділ. У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, з аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що у Реєстрі має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до інформації у застосунку “Резерв+”, сформованої станом на 27.05.2026, значиться, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 як військовозобов`язаний.
Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні відомості про те, що він є непридатним та виключений з військового обліку.
У зв`язку з чим позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 28.05.2026 про внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність його до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як зазначено судом вище, згідно зі ст. 9 Закону №1951-VIII, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Окрім цього, згідно з приписами п.п. 3 та 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у реєстрі громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Тобто, наведеними положеннями чітко визначено, що внесенню змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів передує звернення особи з відповідною заявою до органу ведення Реєстру.
У даному випадку, позивачем була дотримана вимога чинного законодавства щодо звернення до відповідного центру комплектування, однак, відповідачем ця заява по суті розгляду фактично була проігнорована.
Відповідачем не заперечувався факт внесення в Резерв+ інформації про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Одночасно відповідач зазначив, що надалі позивача автоматично взято на облік військовозобов`язаних відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 №932, з огляду на той факт, що відповідно до Додатку №2 до наказу Міноборони України №2 від 04.01.1994 позивач, будучи в 1994 році призовником – не проходив огляд в умовах стаціонарного лікування і не додав документів про проходження ВЛК, а Книга протоколів ВЛК за 1994 рік відсутня у зв`язку із закінчення терміну її зберігання у ТЦК.
Суд також зауважує, що матеріали адміністративної справи також не містять медичних документів ВЛК 1994, а також про скасування або зміну постанови ВЛК від 18.01.2005. Водночас вони не містять достатніх відомостей для однозначного встановлення того, чи було рішення ВЛК реалізоване в облікових документах територіального центру, крім відмітки у військово-обліковому документі, на яку посилається позивач.
Водночас зазначене не означає, що наявні матеріали дають суду достатні підстави безпосередньо зобов`язати відповідача внести до Реєстру остаточні відомості про виключення позивача з військового обліку.
Отже, доводи позову про те, що наявні документи безумовно зобов`язують відповідача внести остаточний запис про виключення позивача з військового обліку, не можуть бути визнані обґрунтованими повною мірою.
Наявність сумнівів щодо оформлення або змісту висновків лікарів при медичному огляді ВЛК позивача, як призовника та ВЛК від 18.01.2005 не звільняла відповідача від обов`язку належно розглянути заяву позивача та перевірити документи, які могли мати значення для встановлення його військово-облікового статусу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності своєї поведінки покладається на відповідача.
Матеріали справи не містять доказів того, що під час розгляду заяви позивача відповідачем була надана належна оцінка поданим позивачем документам, а також в військово-обліковому документу в ТЦК та іншим матеріалам, які могли мати значення для встановлення його військово-облікового статусу.
Також матеріали справи не підтверджують, що відповідач перевірив матеріали особової справи позивача, з`ясував, чи була постанова ВЛК від 18.01.2005 скасована або змінена компетентним органом, чи була вона реалізована під час ведення військового обліку та чи відповідають відомості, внесені до Реєстру, наявним документам військового обліку.
Загальними вимогами до індивідуальних актів суб`єктів владних повноважень є їх обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення конкретних фактичних та юридичних підстав, а також зрозумілих мотивів прийняття відповідного рішення.
За таких обставин відповідач не довів, що під час розгляду заяви позивача діяв з урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття рішення, та забезпечив повну перевірку військово-облікових документів.
Водночас вимога про зобов`язання відповідача внести до Реєстру відомості про виключення позивача з військового обліку задоволенню не підлягає.
Позовну вимогу сформульовано як вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення відомостей до Реєстру про перебування на військовому обліку (у категорії обліку) у статусі військовозобов`язаного, водночас заяву позивача розглянуто, а результат її розгляду оформлено листом від 04.06.2026 №4640.
Суд звертає увагу, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.06.2026 №4640 не є повною, оскільки відсутня інформація з особової картки позивача по ІНФОРМАЦІЯ_9 про наявність (відсутність) запису про проходження ВЛК 18.01.2005 з висновком про непридатність до військової служби через хворобу зі зняттям з військового обліку, а позивачем не надана така довідка ВЛК до матеріалів позову.
Відсутня вищевказана інформація і в наданому відповідачем відзиві від 26.06.2026.
Зміст спірних правовідносин свідчить, що позивач фактично оскаржує відмову відповідача, прийняту за результатами неналежного розгляду його заяви. Надання судом правильної юридичної кваліфікації спірним правовідносинам не змінює їх фактичних підстав.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
За встановлених обставин належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням правової оцінки, наведеної у цій постанові.
За таких обставин слід визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлену листом від 04.06.2026 №4640, та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням правової оцінки, наведеної у цій постанові.
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку слід відмовити.
Аналогічна позиція викладена у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2026 у справі №120/16584/25, П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2026 у справі №420/34480/25.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1 331,20 грн, сплачений квитанцією від 08.06.2026.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо  ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оформлену листом від 04.06.2026 №4640.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 1 331,20 (одну тисячу триста тридцять одну гривню 20 копійок) гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). 

Суддя С.Ф. Костюкевич