202/6947/26
1-кп/202/1690/2026
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року      м. Дніпро   

Колегія суддів Індустріального районного суду міста Дніпра у складі:
головуючого судді:   ОСОБА_1 ,
суддів    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря   ОСОБА_4 , 
прокурора    ОСОБА_5 , 
захисника    ОСОБА_6 ( в режимі ВКЗ), 
обвинуваченого   ОСОБА_7 , 
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 08.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026051000000229, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, с. Ешера Сухумського району, Абхазької Автономної Республіки, Грузія, з вищою освітою, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент російської федерації (далі - рф), а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.
До вчинення злочинної агресії проти України російською федерацією залучено Збройні Сили рф, розвідувальні, правоохоронні органи рф, незаконні збройні формування, створені на тимчасово окупованій території, найманців, а також інших представників органів влади рф (у т.ч. незаконно створених на тимчасово окупованій території України) які діють під загальним керівництвом та на досягнення єдиної злочинної мети - порушення суверенітету та територіальної цілісності України.
Так, за невстановлених у ході досудового слідства обставин громадянин України ОСОБА_7 , який народився та мешкав у м. Лимані Донецької області, з іншим мешканцем цього ж населеного пункту - громадянином України ОСОБА_8 , який у 2022 році після окупації російськими військами м. Лиман Донецької області, залишився на тимчасово окупованій території та у вересні 2023 року був обраний депутатом до незаконних органів влади створених державою-агресором рф на тимчасової - «Краснолиманської муніципальної ради Днр».
Зокрема встановлено, що 24.03.2026 о 14 год. 21 хв. громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Лиман Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт у соціальній мережі «Instagram», з іменем « ОСОБА_9 » (web-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікатор профілю (profile_id): НОМЕР_7, повідомив представнику іноземної держави ОСОБА_8 шляхом направлення приватного повідомлення останньому у вказаній соціальній мережі на акаунт останнього з іменем « ОСОБА_10 » (web-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікатор профілю (profile_id): НОМЕР_10, інформацію про розміщення у приміщенні КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» по вулиці Костянтина Гасієва, 36а, у місті Лиман Донецької області військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Таким чином, ОСОБА_7 надав представнику іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому останній достовірно усвідомлював, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.
У подальшому, 03.05.2026 у період часу з 12 год. 27 хв. до 12 год. 31 хв. громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Лиман Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_1 (з ідентифікатором НОМЕР_2 ), повідомив представнику іноземної держави ОСОБА_8 , в приватній переписці з останнім у месенджері «Telegram», де ОСОБА_8 використовує акаунт, авторизований під номером НОМЕР_3 (з ідентифікатором НОМЕР_8), інформацію про розміщення у бомбосховищі за географічними координатами інтернет-ресурсу «Google Maps» - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, направивши зокрема о 12 год. 27 хв. відповідне текстове повідомлення та о 12 год. 31 хв. відповідні три графічних зображення - знімки екрану мобільного додатку «Google Maps». Таким чином, ОСОБА_7 надав представникам іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому останній достовірно усвідомлював, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України визнав у повному обсязі та пояснив, що він 24.03.2026 о 14:21, перебуваючи у м. Лиман Донецької області, з ідеологічних мотивів та з метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, через власний акаунт в соціальній мережі «Instagram» надіслав представнику іноземної держави ОСОБА_8 приватне повідомлення з інформацією про розміщення військовослужбовців Збройних Сил України у приміщенні КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» у м. Лиман, де вони виконували завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації. Він усвідомлював, що передана інформація буде використана представниками іноземної держави для проведення підривної діяльності проти України. Надалі, 03.05.2026 у період з 12:27 до 12:31, перебуваючи у м. Лиман Донецької області, він через власний акаунт у месенджері «Telegram» повідомив ОСОБА_8 інформацію про місце розміщення військовослужбовців Збройних Сил України у бомбосховищі, зазначивши його географічні координати та надіславши текстове повідомлення і три знімки екрана з мобільного додатку «Google Maps». Він усвідомлював, що ця інформація буде використана представниками іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України. Шкодує про вчинене, зазначив, що кається у скоєному.
Крім вищевказаних пояснень обвинуваченого, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується доказами, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні.
Так, відповідно до листа начальника Слов`янського РВ №2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 16.04.2026 року щодо виконання доручення,  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з безпековою ситуацією, що на теперішній час склалася на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, проживає в підвалі будинку, де він зареєстрований; Також, було встановлено, що ОСОБА_7 має акаунт у соціально- орієнтованій мережі «Instagram» під назвою « ОСОБА_9 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , що має унікальний profile id: НОМЕР_7 , який зареєстрований на його особистий номер телефону - НОМЕР_1 (протокол огляду додається) та має акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що має унікальний ID: НОМЕР_2, який зареєстрований на його особистий номер мобільного телефону - НОМЕР_1 ; За наявною інформацією, ОСОБА_7 передав представнику іноземної держави (рф) інформацію щодо місцезнаходження Сил оборони України, які розташовувалися у будівлі КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня», що знаходиться за адресою: Донецька область. Краматорський район, м. Лиман, вул. Костянтина Гасієва, буд. 36а (т. 2, а.п. 12-13);
Відповідно до протоколу огляду від 09.04.2026 року, старшим оперуповноваженим 2 сектору Слов`янського РВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_11 , в ході виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні №22026051000000229 від 08.04.2026, за ч. 2 ст. 111 КК України, проведено огляд мережі Інтернет з метою пошуку акаунтів у соціальних мережах, якими користуються ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . За посиланням розміщується акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Instagram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що містить 2 публікації, 228 підписників, 294 підписок. За посиланням розміщується сайт т.зв. «Муниципального образования Краснолиманский муниципальный округ Донецкой Народной Республики». За посиланням у мережі Інтернет розміщується телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де від 12.03.2026 розміщена публікація, що ОСОБА_13 , разом із своїм заступником та депутатом т.зв. «Краснолиманского муниципального совета ДНР ОСОБА_14 » провели зустріч в пункті тимчасового розміщення, де знайшли притулок евакуйовані мешканці (т.2, а.п. 14-19).
Відповідно до протоколу огляду від 15.05.2026 року, старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях підполковник юстиції ОСОБА_15 проведено огляд web-pecypcу «Избиратель депутат» партії політичної партії держави-агресора рф - «єдиная россия», в ході якого встановлено, що при обранні функції пошуку «Поиск по ФИО» в пошуковому рядку «Фамилия Имя Отчество депутата» введено пошуковий запит « ОСОБА_16 ». За результатами пошуку знайдена інформація про вказану особу, як про депутата «Краснолиманского муниципального совета Донецкой народной республики» (2, а.п. 25-28).
Згідно протоколу огляду за результатами проведення НСРД від 08.05.2026 року, старший оперуповноважений 2 сектору Слов`янського РВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях майор ОСОБА_11 , у службовому приміщенні 2 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, з дотриманням вимог ст.ст. 40, 41, 103-107, 252 КПК України провів огляд, за результатами якого встановлено, що листування з користувачем соціальної мережі «Instagram», який має сторінку під назвою « ОСОБА_9 » (попередньо встановлено, що аккаунт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за посиланням перебуває у користуванні громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає у м. Лиман). У листуванні виявлені текстові повідомлення та графічні зображення, які вказують про факти передачі ОСОБА_7 . ОСОБА_8 інформації щодо місць розташування Сил оборони України та які можуть мати відношення до кримінального провадження (т.2, а.п. 37-41).
Відповідно до протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08.05.2026 року, 04.06.2026 року, старший оперуповноважений 2 сектору Слов`янського РВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях майор ОСОБА_11 , провів огляд в ході якого встановлено експортовані чати користувача месенджеру «Telegram» під назвою аккаунту « ОСОБА_17 », який зареєстровано на номер телефону НОМЕР_3 , ID НОМЕР_8 . Зокрема, міститься чат з користувачем месенджеру «Telegram», аккаунт якого зареєстровано на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , назва облікового запису « ОСОБА_18 », ID НОМЕР_2, що перебуває у користуванні громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Загальна кількість експортованих з чату повідомлень - 64 повідомленню, які вказують про факти передачі ОСОБА_7 . ОСОБА_8 інформації щодо місць розташування Сил оборони України (т.2,а.п.43-52, 54-61). 
Згідно копії паспорту серії НОМЕР_9 , ОСОБА_7 є громадянином України (т.2, а.п. 99).
Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання інших доказів.
Крім того, суд також вважає, що надані публічним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України  , та отримані без будь-якого порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підстав наданих сторонами доказів. 
Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів, з врахуванням наведеного, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшла висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.
Так, однією із форм державної зради є надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Така допомога може полягати у організації чи виконання конкретного злочину, схилення до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо. 
Як вбачається з диспозиції ст. 111 КК України, під іноземною державою, іноземною організацією слід розуміти будь-яке державне чи недержавне утворення, установу, підприємство, об`єднання, орган іншої країни, а також міждержавну чи міжнародну організацію, у тому числі неофіційну, нелегітимну чи злочинну, крім офіційної міжнародної організації, членом якої є Україна, при цьому, представником іноземної держави чи організації не обов`язково має бути іноземець чи особа без громадянства.
З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується виною у виді прямого умислу. Вчиняючи державну зраду, особа усвідомлює, що вона здійснює перехід на бік ворога, шпигунські дії чи надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України і бажає цього.
Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в різних формах, зокрема шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливості чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.
У цій формі державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 повністю усвідомлював, що рф здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що надані ним відомості можуть бути використані представниками держави-агресора для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, спрямованих на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах. 
Вказані обставини підтверджується його активною участю в дослідженій переписці, зокрема тим, що ОСОБА_7 цілеспрямовано відшуковував та передавав інформацію не із загальним доступом, а виключно інформацію військового характеру, яка становить інтерес для іноземної держави, проявляв ініціативу у наданні цієї інформації, активно обговорював її зі своїм співрозмовником, демонстрував недвозначну прихільність до держави-агресора. 
Зі змісту листування ОСОБА_7 з ОСОБА_19 поза розумнім сумнівом судом встановлено, що передані ним відомості потенційно змогли б допомогти військовослужбовцями країни-агресора зкоординувати свій вогонь по позиціях ЗС України.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням, суд, виходить із наступного.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, яка має постійне місце мешкання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має,  на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше не судимий, вину визнав. 
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вину визнав, щиро розкаявся, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного на праві власності майна.
При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки його вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді триманні під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін. 
Крім того, відповідно до ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне, зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 23.05.2026 по день набрання вироком законної сили.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 26.05.2026 на мобільний телефон марки Redmi модель Note 8T (М1908С3XG.)
Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 16.06.2026 року, на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності зареєстрована за ОСОБА_7 . 
Відповідно до ч.4 ст.174 КК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оскільки обвинуваченому призначається додаткове покарання у виді конфіскації майна, підстави для скасування арешту майна - відсутні.
Цивільний позов не заявлено. 
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Відповідно до частини 1 статті 96- 1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу..
Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Санкція статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Речові докази, зокрема, мобільний телефон марки Redmi модель Note 8T (М1908С3XG.),  який належить Майсурадзе є засобом вчинення злочину. 
За таких обставин, в частині вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України, відповідно до положень якої, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Керуючись ст. 7, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного на праві власності майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 23.05.2026 року по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 11552,64 грн (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні шістдесят чотири копійки)
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 26.05.2026 на мобільний телефон марки Redmi модель Note 8T (М1908С3XG.)

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки Redmi модель Note 8T (М1908С3XG.)
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра. 
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику в порядку, передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України.
Головуючий суддя   ОСОБА_1 
Судді    ОСОБА_2 
ОСОБА_3