Справа № 302/1116/26 
Провадження № 2/302/681/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
за участю секретаря судового засідання Кость Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах представницею – адвокаткою Гренджа В.Ю., до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 06 травня 2025 року він уклав шлюб з відповідачкою, спільне життя з якою не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Дітей від шлюбу сторони не мають. З відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивача та відповідачки.
Ухвалою суду Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 серпня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, та судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачці ОСОБА_2 в ухвалі суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
25 серпня 2026 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову, відповідно до якої вона визнає вимоги про розірвання шлюбу. Також просить змінити її прізвище з « ОСОБА_3 » на дошлюбне « ОСОБА_4 ».
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд встановив, що між сторонами 15 листопада 2008 року зареєстровано шлюб, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб, виданого 15 листопада 2008 року, актовий запис № 87.
Від спільного проживання у шлюбі сторони дітей не мають. 
Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі – СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення про добровільність шлюбу встановлені також статтею 51 Конституції України.
З положень статті 112 СК України слідує, що суд, при вирішенні справи про розірвання шлюбу, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.
Позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Відповідачка ОСОБА_2 заявою від 25.08.2026 визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, таке визнання не суперечить Закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позовних вимог, взявши до уваги визнання позову відповідачкою, суд уважає, що шлюб між сторонами не може бути збережений, а тому доходить висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі статей 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, – задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 06 травня 2025 року Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 4175 від 06 травня 2025 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , – розірвати.
Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_4 ».
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне рішення суду складено 28.08.2026.

Суддя | | О. І. Повідайчик