ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м.Дніпро | справа № 280/10017/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Кругового О.О., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 280/10017/25 (суддя Конишева О.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-2)№ 084450010160 від 07.11.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач-1) та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 31.10.2025 з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовлено позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до страхового стажу позивача не зарахований період навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985. Таке рішення пенсійного органу позивач вважає протиправним.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 084450010160 від 07.11.2025;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 31.10.2025.
В задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-2, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що станом на дату звернення страховий стаж позивача становив 31 рік 3 місяці 9 днів. Необхідний страховий стаж визначений частиною 1 статті 26 Закону 1058-IV становить 32 роки. До страхового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985, відповідно до посвідчення від 11.07.1985, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби.
Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 31.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.26 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заяву позивача, за принципом екстериторіальності, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, який рішенням № 084450010160 від 07.11.2025 відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985, відповідно до посвідчення від 11.07.1985, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби.
Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем-2 частині, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).
Відповідно до пункту 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років.
Згідно частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 - від 22 до 32 років.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно зі статтею 62 Закону №№1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або у ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Стаття 64 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплює, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: 1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
У постанові від 21.02.2020 року у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні трудового стажу при призначенні позивачу пенсії.
Відповідач-2 вважає, що до страхового стажу позивача не підлягає зарахуванню період навчання з 01.09.1982 по 11.07.1985, відповідно до посвідчення від 11.07.1985, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Крім того, пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
В матеріалах справи наявна копія посвідчення, виданого позивачу 11.07.1985, відповідно до якого позивач навчався з 01.09.1982 по 11.07.1985 року в Середньому професійно-технічному училищі №28 м. Гуляйполе Запорізької області та якому по закінченню навчання присвоєно кваліфікацію за спеціальністю машиніст кранів автомобільних.
Будь-які зауваження до посвідчення, виданого 11.07.1985 пенсійний орган не висловлював. Посвідчення не містить виправлень або дописок, в посвідченні вказано дату вступу та дату закінчення навчання, посвідчення містить відповідні підписи уповноважених осіб та скріплене печаткою.
При цьому, згідно із записами, що містяться у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 позивач у період з 12.04.1983 по 23.05.1985 проходив строкову військову службу у складі радянської армії.
Вказані документи свідчать, що позивач був призваний 12.04.1983 на військову службу, тобто вже під час навчання в Середньому професійно-технічному училищі №28 м. Гуляйполе Запорізької області, та після звільнення 23.05.1985 з військової служби, продовжив навчання.
В даному випадку, у пенсійного органу були у наявності всі необхідні документи для зарахування до страхового стажу періоди навчання позивача з 01.09.1982 по 11.07.1985 з урахуванням періоду проходження військової служби з 12.04.1983 по 23.05.1985 без обчислення страхового стажу у подвійному розмірі, а тому не зарахування періоду навчання позивача є безпідставним.
Отже, період навчання позивача з 01.09.1982 по 11.07.1985 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржене позивачем рішення є протиправним та підлягало скасуванню.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст.139 КАС України.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 280/10017/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя О.О. Круговий 

суддя А.А. Щербак