"03" вересня 2026 р. Справа № 363/4213/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 вересня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
21 червня 2026 року о 01 год. 40 хв. в с-щі Димер по вул. Соборна (Леніна), 16 водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT KANGO, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Зазначені обставини підтверджуються такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 698723 від 21.06.2026 року з відміткою ОСОБА_1 про вживання слабоалкогольного напою; 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Вишгородської центральної районної лікарні від 21.06.2026 року, в якому відсутній результат огляду у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому відсутній результат огляду у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження; 
повідомленням начальника САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - Є. Щіпкова про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 ; 
витягом з ІПС МВС України «Армор» щодо ОСОБА_1 ; 
відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу RENAULT KANGO, д.н.з. НОМЕР_2 , підтвердив, що вживав слабоалкогольний напій, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, відмова є чіткою та зрозумілою.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, що підтверджується матеріалами справи.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Отже, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №910/189/14.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є доведеною.
Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою посадовою особою з дотриманням вимог закону, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Протокол складено у присутності правопорушника, підписаний ним та зазначено, що вжив слабоалкогольний напій.
Направлення на медичний огляд підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, що відповідно до положень статті 130 КУпАП є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Відеозапис з місця події свідчить про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, а також підтверджує наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв до суду не подав, доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не надав, встановлені судом фактичні обставини не спростував та не заперечив.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та безпідставно відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.
Обставин, що виключають провадження у справі, а також обставин, які пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу правопорушника та вимог статей 23, 33 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП, суддя 

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. на користь держави.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення. 
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. 

Суддя С.В. Олійник