Справа № 201/3921/26
Провадження № 2/201/3670/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року        місто Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді - Куць О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Піняєва В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №87439951, в електронній формі з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. та зобов`язалася повернути грошові кошти надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість.
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладений Договір факторингу №01092025/1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором №87439951 від 27.01.2022 року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ПОЗИКА» складає 24220 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн.; заборгованість за відсотками 17220 грн.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24220 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 5500 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.03.2026 року вищевказана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. 
Ухвалою судді від 27.03.2026 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 11.05.2026 року витребувано докази у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
15.05.2026 року представником відповідача – адвокатом Перепелицею В.М. до суду скеровано відзив, в обґрунтування якого вказувала, позивачем не підтверджено факт видачі кредиту та відповідно розмір заборгованості за тілом кредиту, зокрема через те, що позивач жодним належним і допустимим доказом не довів факт передачі відповідачу грошових коштів та наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Також, зауважувала, що матеріали справи не містять доказів, що саме відповідачем було підписано кредитний договір, зокрема відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Крім того, матеріали справи не містять виписки по картковому рахунку відповідача, а наданий до матеріалів справи розрахунок є внутрішнім документом фінансової установи та не є первинним документом, відтак наявність заборгованості та її розмір з боку позивача не підтверджені належними та достатніми доказами у розумінні цивільно правового законодавства. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором зауважувала, що на відповідача поширюється пільга передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за якою відсотки за користування кредитом не нараховуються. Також, позивачем не підтверджено факт повідомлення відповідача про існування заборгованості та повідомлення про відступлення права грошової вимоги, зокрема позов не містить посилання на належні та допустимі докази повідомлення позивачем відповідача про відступлення права грошової вимоги, про грошову вимогу, яка підлягає виконанню, що платіж має бути здійснений позивачу. Відтак, у відповідача не виникло обов`язку здійснити платіж на користь позивача, оскільки закон пов`язує виникнення такого обов`язку саме з одержанням повідомлення про відступлення, яке відповідач не отримував. Представник відповідача також заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу, вказувавла, зазначений обсяг робіт та витраченого часу на правничу допомогу є не співмірним складності даної справи, витраченому адвокатом часу та об`єму наданих послуг. Крім того, розмір витрат на правову допомогу не співмірний із ціною позову, оскільки сума заборгованості за тілом кредиту складає 7 000 грн., тобто витрати на правову допомогу складають більше 70% тіла кредита. Враховуючи вказане, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.
21.05.2026 року представником позивача – Щавою Є.В. суду надано відповідь на позов у якому остання вказувала, в матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію клієнта від 01.09.2025 р., згідно з якою ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ІРБІС» здійснено акцепт оферти позичальником шляхом підписання договору №87439951 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який містить унікальний код підпису 977452, номер мобільного телефону та електронну адресу для надсилання персонального ідентифікатора (0997031384), дату та час підписання (27.01.2022) та номер/маску картки ( НОМЕР_1 ), що підтверджує домовленість відповідача та первісного кредитора, спрямовану на укладення правочину в електронній формі. ТОВ «ФК «ІРБІС» виконало всі необхідні вимоги для укладення договору про надання фінансового кредиту № 87439951 від 27.01.2022 р., у зв`язку з чим 27.01.2022 р. було перераховано грошові кошти на банківський рахунок відповідача у розмірі 7 000 грн., що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 21.10.2025 р., копія якого міститься в матеріалах справи. Щодо розрахунку заборгованості зазначала, що останній є належним, обґрунтованим та таким, що відповідає умовам договору і фактичним обставинам справи, а позовні вимоги - законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Натомість позиція представника відповідач спрямована виключно на уникнення виконання грошових зобов`язань відповідачем, без надання суду жодних належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Крім того, з посиланням на положення Закону України «Про споживче кредитування», позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця, крім того, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Отже, не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання боржника свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. Щодо витрат на правову допомогу, позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 5 500 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи вказане, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розгляд справи здійснити за відсутності представника позивача.
05.06.2026 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали від 11.05.2026 року направлено інформацію щодо належності кредитної картки №5168-7427-2746-1463 ОСОБА_2 та щодо зарахування платежу в сумі 7000 грн. 27.01.2022 року на картку останнього.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у відповіді на відзив вказувала про розгляд справи за її відсутності. 
Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2022 року між TOB «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №87439951, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису.
Відповідно до п. 3.1. За цим Договором Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 7000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору.
Згідно з п. 3.2. Графік (порядок та умови надання кредиту). За користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта. При цьому, Клієнт може скористуватись Пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього Договору:
30 календарних днів з 27.01.2022 по 26.02.2022 пільгова процентна ставка (знижка) - 2,2%;
60 календарних днів з 27.02.2022 по 27.04.2022 стандартна процента ставка - 3%.
3.4. Мета кредитування - задоволення власних потреб Клієнта, що не суперечіть чинному законодавству України та не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю. Клієнт зобов`язується використовувати Кредит лише відповідно до мети кредитування, що вказана у цьому Договорі.
3.5. У випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Клієнтом, Товариство має право на списання грошових коштів з картки Клієнта, але в будь якому разі не більше ніж сума заборгованості за Договором.
4.1. Видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки.
4.2. Клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за Кредитом до 27.04.2022 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.
4.3. Клієнт має право на дострокове погашення (повернення) Кредиту.
4.4. Клієнт має право скористатись пільговою процентною ставкою повторно, якщо він сплатив проценти за користуванням Кредиту не пізніше 3-ох днів після останнього дня попереднього Пільгового періоду. У такому випадку Клієнт на сайті Товариства обирає наступний Пільговий період, у значенні від 1 до 30 днів.
5.1. Клієнт зобов`язаний сплачувати Товариству проценти за користування Кредитом, за процентною ставкою, зазначеній у пунктах 3.1, 3.2 цього Договору, але з урахуванням положень, передбачених пунктом 3.2 цього Договору.
6.4. Клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Клієнт повинен повідомити Товариство про намір відмовитися від Договору у письмовій формі протягом строку, визначеного у даному пункті Договору та згідно з вимогами ч. 2 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».
11.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 27.04.2022 р., але у будь-якому випадку до повного виконання Клієнтом зобов`язань за цим Договором.
13.1. Цей Договір є електронним договором у розумінні Закону України "Про електронну комерцію", оформленим в електронній формі, складений українською мовою та має повну юридичну силу.
13.2. Цей Договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого допускає Закон України "Про електронну комерцію".
13.14. Додаток №1 до цього Договору є невід`ємною частиною цього Договору та укладається разом із Договором.
Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 977452.
Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 87439951 від 27.01.2022 року, загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становитиме 24220 грн.
Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнта від 01.09.2025, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Ірбіс» та надано одноразовий ідентифікатор 977452, дата та час підписання: 27.01.2022 року; мобільний номер: НОМЕР_2 ; номер карти: НОМЕР_1 .
Відповідно до листа генерального директора ТОВ «УПР» №3152_251021114227 від 21.10.2025 року, 27-01-2022 14:26:05 на суму 7000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 133914705, призначення платежу: зарахування 7000 грн. на карту НОМЕР_1 .
Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-260515/97238-БТ від 25.05.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_5 . Крім того, направлено виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період з 27.01.2022 року по 04.02.2022 року, яка містить зарахування на суму 7000 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №87439951, заборгованість ОСОБА_1 становить 24220 грн., з яких: залишок основного боргу 7000 грн.; залишок процентів за кредитом 17220 грн.
Згідно з договором факторингу №010920250/1 від 01.09.2025 р., клієнт ТОВ «ФК «Ірбіс» зобов`язується відступити фактору ТОВ «ФК «Позика» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до витягу із додатку №1 до договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025, ТОВ «ФК «Позика» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №87439951 від 27.01.2022 року на загальну суму заборгованості 24220 грн.
Долучена до матеріалів справи платіжна інструкція №6054383 підтверджують оплату ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» за відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Позика».
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами ч.1 ст. 638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 1.7. Договору №87439951, він вважається укладеним з моменту одержання Товариством відповіді про прийняття (акцепту) Пропозиції в порядку (що є невід`ємною частиною Договору).
Відповідно до п.п. 13.1-13.4 Договору №87439951, цей Договір є електронним договором у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», укладеним українською мовою в електронній формі та підписаним із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у зв`язку з чим він має повну юридичну силу, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі, а всі згоди/дозволи, надані Клієнтом за цим Договором та виражені в ньому, вважаються такими, що надані у письмовій формі.
З дослідженої судом довідки про ідентифікацію клієнта від 01.09.2025 р., ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ІРБІС» здійснено акцепт оферти позичальником шляхом підписання договору №87439951 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який містить унікальний код підпису 977452, номер мобільного телефону та електронну адресу для надсилання персонального ідентифікатора (0997031384), дату та час підписання (27.01.2022 р.) та номер/маску картки ( НОМЕР_1 ), що підтверджує домовленість відповідача та первісного кредитора, спрямовану на укладення правочину в електронній формі.
Враховуючи наведене, договір про надання фінансового кредиту № 87439951 від 27.01.2022 року укладено відповідачем із первісним кредитором шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджує вчинення правочину в електронній формі. 
Щодо видачі кредитних коштів та належності кредитної картки відповідачу.
Пунктом 3.1. Договору №87439951 визначено, що за цим Договором Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 7 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за процентною ставкою, що визначається у графіку відповідно до п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах, визначених Договором.
Пунктом 4.1. Договору №87439951 визначено, що видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки.
Відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-260515/97238-БТ від 25.05.2026 року повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , вказаний номер/маска карти зазначено й в довідці про ідентифікацію. Крім того, з наданої Банком виписки по рахунку № НОМЕР_4 за період з 27.01.2022 року по 04.02.2022 року, вбачається, що на вказаний рахунок 27.01.2022 року було зараховано кошти у сумі 7000 грн.
Вказане спростовує доводи сторони відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів перерахування коштів відповідачу, виписки по рахунку, та належності картки останньому.
Щодо переходу справ вимоги від первісного кредитора до позивача.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» за кредитним договором №87439951 від 27.01.2022 року, укладеним між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 .
Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що його як позичальника не повідомляли про відступлення права вимоги позивачеві, проте такі посилання є необґрунтованими, оскільки повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладенні договору відступлення прав вимоги.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі, виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням.
Крім того, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним.
Так, відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5.
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Оскільки відповідач станом 01.09.2025 року має заборгованість за кредитним договором №87439951 від 27.01.2022 року, у сумі 7000 грн. (тіло кредиту), яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд дійшов висновку про її стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА». 
Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками.
Представник відповідача у відзиві вказує, що на її клієнта поширюється пільга передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за якою відсотки за користування кредитом не нараховуються, оскільки відповідач є військовослужбовцем, учасником бойових дій.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних силах України, що вбачається з довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_6 від 18.03.2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 з 09.03.2022 року по теперішній час.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У ст. 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідно до ст. 1 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Статтею 3 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
Враховуючи те, що відповідач проходить військову службу з призовом по мобілізації з 09.03.2022 року, у нього відсутні пільги щодо нарахування йому процентів з врахуванням ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», які були нараховані до 09.03.2022 року.
Згідно п. 3.2.1. та п. 3.2. Договору строк кредитування передбачає пільговий період тривалістю 30 календарних днів з 27.01.2022 р. по 26.02.2022 р., протягом якого застосовується пільгова процентна ставка у розмірі 2,2%. Згідно з п. 3.2.2 та п. 3.2 Договору стандартний період становить 60 календарних днів з 27.02.2022 р. по 27.04.2022 р., протягом якого застосовується стандартна процентна ставка у розмірі 3%.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №87439951 від 27.01.2022 року, ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 року має заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 17220 грн. При цьому відсотки у розмірі 4 620 грн. були нараховані за період з 27.01.2022 року по 26.02.2022 року, протягом якого застосовувалась пільгова процентна ставка у розмірі 2,2 % на день, а відсотки у розмірі 12 600 грн. - за період з 27.02.2022 року по 27.04.2022 року, протягом якого застосовувалась стандартна процентна ставка у розмірі 3 % на день.
Оскільки відповідач проходить військову службу з призовом по мобілізації з 09.03.2022 року, відсотки нараховані за період з 27.01.2022 року по 26.02.2022 року у розмірі 4 620 грн. підлягають стягненню з відповідача, а відсотки за період з 27.02.2022 року по 27.04.2022 року у розмірі 12 600 грн. підлягають частковому стягнення, а саме за період з 27.02.2022 року по 08.03.2022 року включно у сумі 2100 грн.
Враховуючи вищевказане, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 6720 грн.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне.
Пунктом 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому звільнений від сплати судового збору.
Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір позивачу в сумі 1508,18 грн., слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Решту суми сплаченого позивачем судового збору, суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Звертаючись із позовною заявою, ТОВ «ФК «ПОЗИКА» просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн., надавши при цьому договір про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 року, додаткову угоду №87439951 від 16.02.2026 року до договору про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 року, акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості.
Аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), вважає, що розмір гонорару у сумі 5500 грн. є не обґрунтованим та завищеним.
Надаючи оцінку поданим позивачем доказам на підтвердження обсягів наданої професійної правничої допомоги, суд виходить з того, що частина наданих позивачу послуг не є самостійними послугами, а є лише етапами підготовки до складання позовної заяви. 
Справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання яких адвокат би витратив значний час. Даний спір є незначної складності, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Крім того, у провадженні адвоката перебуває значна кількість аналогічних справ, тобто вони є типовими. 
За таких обставин, надані адвокатом юридичні послуги не відповідають критеріям розумності та необхідності. З урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності, дійсності та необхідності витрат на професійну правничу допомогу будуть відповідати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,282-283,353 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 87439951 від 27.01.2022 року станом на 01.09.2025 року у сумі 13720 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 7000 грн., за відсотками - 6720 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» витрати на професійну правничу допомогу - 1000 грн.
Компенсувати товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», за рахунок держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1508,18 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя        О.О.Куць