Справа №443/1168/26
Провадження №2/443/973/26

РІШЕННЯ
Іменем України

15 вересня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі 
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Стислий виклад позиції сторін.
ТОВ «Новий колектор» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 у розмірі 10 680,00 грн та судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що між ТОВ «Новий колектор» та ОСОБА_1 26.12.2019 укладено Кредитний договір (оферти) №26.12.2019-100004792. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 14 (чотирнадцять) днів. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. У свою чергу Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 08.06.2026 утворилась заборгованість у розмірі 10 680,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 6 000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками – 1 680,00 грн та прострочена заборгованість за штрафом – 3 000,00 грн, чим порушуються права та інтереси Позивача. Що стосується штрафу, у відповідності п. 5.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань до Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 (два) % у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу №СЦ-060824-13 від 06.08.2024. На виконання умов зазначеного Договору факторингу укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 . 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.16-19), в обґрунтування якого покликаючись на те, що штраф повністю суперечить доданим самим же Позивачем матеріалам справи, а саме: у підписаній Відповідачем Заявці та Підтвердженні укладання договору від 26.12.2019 у графі «Графік платежів» чітко зафіксовано суму до повернення: тіло 6 000 грн та проценти 1 680 грн. Жодного слова про штраф у розмірі 3 000 грн або ставку 2% на день підписані Відповідачем документи не містять. У доданій Позивачем Довідці про розмір простроченої заборгованості № 10622/26-ДПЗ від 04.03.2026 у рядку 6 зазначено: «Неустойка не нарахована». Штраф за своєю правовою природою є неустойкою. Наявність суми 3 000 грн рядком вище повністю суперечить цьому твердженню Позивача. У доданій Позивачем Картці субконто (виписці з бухгалтерського обліку) за весь період з 26.12.2019 по 22.12.2025 по рахунках 3 771 (тіло) та 373 (відсотки), штраф взагалі не нараховувався первинним кредитором. Під час відступлення права вимоги 05.08.2024 операцією № 00001299640 на баланс ТОВ «Новий колектор» було передано виключно 6 000,00 грн тіла та 1 680,00 грн відсотків. Позивач у п. 1.2 Оферти намагався зазначити, що даний кредит не є споживчим. Проте у власній Довідці № 10622/26-ДПЗ від 04.03.2026 Позивач офіційно визнає, що договір є «договором про споживчий кредит». Відповідач є фізичною особою, яка брала кошти на особисті потреби, тому до правовідносин повною мірою застосовується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно з підписаною Заявкою строк користування кредитом становив 14 днів, а кінцева дата повернення за графіком – 08.01.2020 включно. Нарахування відсотків у сумі 1 680,00 грн правомірно покриває виключно перші 14 днів, будь-які інші приховані нарахування поза цим строком є незаконними. Позивач не надав суду жодного первинного касового або банківського документа, який би доводив реальне зарахування 6 000,00 грн на особисту картку ОСОБА_1 у грудні 2019 року. Для стягнення штрафу та пені встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Згідно з наданою самим же Позивачем бухгалтерською карткою субконто, за весь період дії договору та після його завершення (з 2020 по 2025 роки) жодних штрафних санкцій Відповідачу не нараховувалось, а неустойка на момент відступлення права вимоги дорівнювала 0,00 грн. Нарахування штрафу у розмірі 3 000,00 грн було здійснено штучно лише у Переліку боржників, тобто через 6 років після завершення строку дії договору. Право на пред`явлення до суду штрафних санкцій за споживчим кредитом 2019 року повністю втрачено Позивачем через сплив річного строку з моменту виникнення права вимоги (січень 2020 року), що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є самостійною підставою для відмови в позові у цій частині. Окрім пропуску строків позовної давності, нарахування штрафу у розмірі 3 000,00 грн є прямим порушенням спеціального законодавства України. Оскільки Позивач у Довідці № 10622/26-ДПЗ офіційно визнав даний кредит споживчим, до правовідносин застосовується ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Дана норма суворо забороняє, щоб за договорами мікрокредитування сукупна сума пені та штрафів перевищувала 15 відсотків від суми простроченого платежу. Для тіла кредиту в розмірі 6 000,00 грн максимальний штраф за законом може становити виключно 900,00 грн. Вимога стягнути 3 000,00 грн (що становить 50% від суми кредиту) є протиправною. Більше того, ставка штрафу у розмірі 2% на день є явно кабальною, несправедливою та порушує ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та застосування строків давності до всіх позовних вимог. Окрім цього, подав письмові пояснення, у яких підтвердив отримання кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами у розмірі 1 680,00 грн та штрафу у розмірі 3 000,00 грн просить відмовити повністю.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та застосування строків давності до всіх позовних вимог (а.с.37), заяву про застосування наслідків спливу спеціальної позовної давності (а.с.50-51).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 11.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.9-10).
Ухвалою судового засідання від 14.07.2026 витребувано докази та відкладено розгляд справи (а.с.38-39).
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 14.09.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
За змістом пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитора заявка, сформована на сайті Кредитора після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
за цим Договором Кредитор зобов’язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов’язується повернути Кредит та сплатити Проценти (п.1.1. Договору);
кредит надається для використання Позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту (п.1.2. Договору);
протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції Позичальником Кредитор надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; Вид кредиту: фінансовий кредит; Термін повернення кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; Строк користування Кредитом: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.1.3. Договору);
надання Кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника (п.2.3. Договору);
Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання коштів Позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. При цьому у випадку дострокового повернення Кредиту розмір Процентів зменшується пропорційно дням фактичного користування Кредитом (п.2.5. Договору);
у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом (п.5.4. Договору);
цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитором у інформаційній системі кредитора від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.8.1. Договору);
до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (п.11.1. Договору).
Договір містить реквізити кредитора, а також пропозицію ознайомлення та прийняття його умов (а.с.31-33).
ОСОБА_1 26.12.2019 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 26.12.2019, і якою визначено суму кредиту – 6 000,00 грн; строк користування Кредитом: 14 календарних днів з дати отримання; проценти: 1 680,00 грн, що становить 28% і процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума кредиту 6 000,00 грн та проценти 1 680,00 грн сплачуються 08.01.2020 включно. Окрім цього, заявка містить запевнення ОСОБА_1 про те, що він ознайомився і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтвердження ОСОБА_1 того, що він однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019, з якими попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті (а.с.28).
Матеріали справи містять підтвердження укладення електронного кредитного договору, яке є невід`ємною частиною договору між ТОВ «Споживчий центр» та Позичальником ОСОБА_1 , відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 26.12.2019, Відповіді Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). Умови кредитного договору: Сума Кредиту: 6 000 грн 00 коп; Строк користування Кредитом: 14 календарних днів з дати отримання; Проценти: 1 680 грн 00 коп (а.с.29).
Відповідно до інформації з платіжного сервісу Fondy та інформації АТ КБ «Приватбанк» від 22.07.2026 на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 26.12.2019 успішно перераховано 6 000,00 грн за договором №26.12.2019-100004792 (а.с.36, 47-48).
06.08.2024 між ТОВ «Новий колектор» та ТОВ «Споживчий центр» укладено Договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024, за змістом якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього Договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. З дати відстyплення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за Кредитним Договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитним Договором та набуває всіх прав за ним (п.2.1. Договору). За цим Договором Клієнт відступає Право вимоги до Боржника за Кредитним договором Факторові, внаслідок чого Клієнт передає, а Фактор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за Кредитним договором (п.2.3. Договору). Сторони домовились, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку (Додаток 1) (п.2.4. Договору) (а.с.24-27). 
Відповідно до акту приймання-передачі Переліку № 1 від 06.08.2024 до договору факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024 Клiєнт передав в паперовому вигляді, а також в електронному вигляді, шляхом направлення даного файлу, захищеними каналами зв`язку, а Фактор прийняв Перелік № 1, Права грошових вимог за якими відступаються згідно Договору (а.с.22).
Платіжною інструкцією № 978 від 06.08.2024 підтверджується перерахування коштів у сумі 5 012 365,00 грн як оплату за відступлення права вимоги згідно з Договором факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024 (а.с.30).
Відповідно до Переліку № 1 від 06.08.2024 ТОВ «Новий колектор» набуло прав первісного кредитора ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 у сумі 10 680,00 грн, з якої прострочена заборгованість за тілом кредиту – 6 000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками – 1 680,00 грн та прострочена заборгованість за штрафом – 3 000,00 грн (а.с.34-35).
Згідно з карткою субконто за договорами з 26.12.2019 по 22.12.2025 від ТОВ «Споживчий центр» до ТОВ «Новий колектор» перейшла заборгованість за тілом кредиту у сумі 6 000,00 грн та відсотках у сумі 1 680,00 грн (а.с.21).
Відповідно до довідки ТОВ «Новий колектор» про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Новий колектор» за період з 26.12.2019 по 04.03.2026 складає 10 680,00 грн, з якої: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 6 000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 1 680,00 грн, прострочена заборгованість за штрафами – 3 000,00 грн, неустойка не нарахована (а.с.23).

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Споживчий центр», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора – ТОВ «Новий колектор») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд.
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» (далі – Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції
Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторін та дослідивши матеріали справи, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Водночас, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що 26.12.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 26.12.2019-100004792.
Індивідуальні умови кредитування викладені у Заявці від 26.12.2019, відповідно до якої сума кредиту становить 6 000,00 грн, строк користування кредитом – 14 календарних днів з дати його отримання, проценти за користування кредитом – 1 680,00 грн, що становить 28 % у процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка), а строк повернення кредиту та сплати процентів – 08.01.2020 включно.
Заявка містить підтвердження ОСОБА_1 про ознайомлення та прийняття умов кредитного договору (оферти), а також про однозначне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є Заявка до кредитного договору № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019. Заявка підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Зазначені умови узгоджуються зі змістом Підтвердження укладення електронного кредитного договору, відповідно до якого між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на тих самих умовах. 
Отже, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують укладення між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 та досягнення сторонами згоди щодо суми кредиту – 6 000,00 грн, строку користування ним – 14 календарних днів, розміру процентів – 1 680,00 грн та строку виконання відповідних грошових зобов`язань – до 08.01.2020 включно.
Факт виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується інформацією платіжного сервісу Fondy та інформацією АТ КБ «Приватбанк», згідно з якою на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , на яку 26.12.2019 успішно перераховано 6 000,00 грн за договором №26.12.2019-100004792.
Таким чином, суд вважає доведеними як факт укладення кредитного договору, так і факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн.
При цьому суд враховує, що відповідач по суті не заперечує обставин укладення кредитного договору № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 та отримання за ним кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн. 
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 1 680,00 грн суд зазначає таке.
Як встановлено судом, відповідно до погоджених сторонами умов Заявки строк користування кредитом становив 14 календарних днів з дати його отримання, а розмір процентів за користування кредитом за вказаний строк визначено у фіксованій сумі 1 680,00 грн. Кредит у розмірі 6 000,00 грн отримано відповідачем 26.12.2019, а строк повернення кредиту та сплати процентів визначено до 08.01.2020 включно.
Суд звертає увагу, що сума процентів у розмірі 1 680,00 грн не є процентами, нарахованими після спливу строку кредитування, а становить погоджений сторонами розмір процентів за користування кредитними коштами саме протягом установленого договором 14-денного строку.
Матеріали справи не містять відомостей про включення позивачем до заявленої до стягнення заборгованості будь-яких інших процентів, нарахованих після 08.01.2020, відтак покликання відповідача на неможливість нарахування передбачених договором процентів після спливу визначеного договором строку кредитування не стосується заявленої позивачем до стягнення суми процентів у розмірі 1 680,00 грн та не спростовує обґрунтованості позовних вимог у цій частині.
Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 3 000,00 грн суд зауважує, що в обґрунтування цієї частини позовних вимог позивач посилається на пункт 5.4 наданої до матеріалів справи пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), якою передбачено порядок та умови нарахування штрафу.
Водночас, на відміну від умов щодо суми кредиту, строку користування ним та розміру процентів, які безпосередньо визначені у підписаній відповідачем Заявці та відображені у Підтвердженні укладення електронного кредитного договору, умова щодо відповідальності позичальника у вигляді штрафу та порядку визначення його розміру у зазначених документах відсутня.
Така умова міститься виключно у наданій позивачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферті).
Водночас матеріали справи не містять доказів того, що саме надана позивачем редакція Оферти, яка містить умову про нарахування штрафу, була запропонована відповідачу при укладенні кредитного договору № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 та акцептована ним. Наявне у Заявці загальне посилання на ознайомлення та прийняття умов оферти саме по собі цього не підтверджує.
Аналогічний підхід викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), у якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за відсутності підтверджень щодо конкретних умов, запропонованих відповідачу, такі умови не можуть розцінюватися як складова укладеного з ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин їх погодження сторонами. Визначальним при цьому є встановлення обставин щодо додержання письмової форми відповідних умов, після чого їх можна розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Велика Палата Верховного Суду також вказала, що надані кредитором умови, які не визнаються позичальником та не містять його підпису, не можна вважати складовою кредитного договору щодо встановлених ними нових умов, зокрема додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, якщо такі умови прямо не передбачені у безпосередньо підписаній позичальником заяві.
З огляду на наведене, оскільки умова про нарахування штрафу та порядок визначення його розміру безпосередньо у підписаній ОСОБА_1 . Заявці відсутня, а належних доказів того, що саме надана позивачем редакція Оферти, яка містить таку умову, була запропонована відповідачу та акцептована ним при укладенні кредитного договору, матеріали справи не містять, суд не вбачає підстав вважати пункт 5.4 цієї Оферти погодженою сторонами умовою кредитного договору.
Відтак позивачем не доведено наявності погодженої сторонами умови кредитного договору, яка передбачала б обов`язок ОСОБА_1 сплатити штраф та визначала підстави і порядок його нарахування, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3 000,00 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
З огляду на необґрунтованість вимоги про стягнення штрафу, підстав для застосування до такої вимоги наслідків спливу позовної давності немає.
За наведених обставин у сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 у загальному розмірі 7 680,00 грн, з яких 6 000,00 грн – заборгованість за кредитом та 1 680,00 грн – заборгованість за процентами.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2 662,40 грн та інші витрати (пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до її розгляду – витрати, пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви з додатками) у сумі 195,00 грн підлягає покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 054,76 грн (7 680,00 х 100 % : 10 680,00= 71,91%; 2 857,40: 100 % х 71,91% = 2 054,76).
На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, ідентифікаційний код юридичної особи 43170298) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за Кредитним договором №26.12.2019-100004792 від 26.12.2019 у сумі 7 680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн, з якої 6 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 1 680,00 грн – заборгованість за процентами. 
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» судовий збір у сумі 2 054 (дві тисячі п`ятдесят чотири) грн 76 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 15 вересня 2026 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів