Дата документу 06.07.2026
Справа № 334/4829/26
Провадження № 2/334/3594/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
22.05.2026 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В позові посилалася на те, що 27.03.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №103. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Спільне сімейне життя не склалося. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені. Примирення між сторонами неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного майна немає. Відповідач належним чином не забезпечує матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим виникла необхідність у стягненні аліментів у судовому порядку.
Прохала:
1) розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.03.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №103; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 »;
2) стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
03.06.2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
06.07.2026 року позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.
06.07.2026 року відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився відповідач – ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 13.11.1998 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася позивач – ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 від 22.05.2009 року.
27.03.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №103, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 27.03.2009 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу у сторін народилася дитина – син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 08.09.2009 року.
Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
Позивач наполягає на тому, що спільне сімейне життя не склалося. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені. Примирення між сторонами неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного майна немає. Відповідач належним чином не забезпечує матеріального утримання дитини.
Відповідач визнав вказані обставини, не заперечував проти задоволення позову.
Суд, задовольняючи позов в частині розірвання шлюбу, виходить з наступного:
Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Суд, задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, виходить з наступного:
Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Так, відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.
Відповідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 27.03.2009 року, мають спільну дитину: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, спільне сімейне життя не склалося, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору щодо поділу спільного майна немає, тому шлюб між ними має бути розірваний.
Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не заявляла, прохала залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Також, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини свого заробітку, оскільки останній іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, та позов визнав в повному обсязі.
Крім того, відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат за подання вимоги про розірвання шлюбу, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1331,20 грн. на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 141, 206, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 27.03.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №103.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.05.2026 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя:         С.М. Телегуз