ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р. 	Справа № 440/2006/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Фоміної Л.О. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 (головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039) по справі № 440/2006/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області»  
третя особа:  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
20.01.2026 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій позивач просить зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях у місячний строк з дня набрання ухвалою законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання судового рішення у справі №440/2006/24.
В обґрунтування заяви зазначав, що в порядку добровільного виконання рішення суду Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях виготовлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 із зазначенням надбавки за особливе проходження служби 1%, премії – 10%, що не відповідає резолютивній частині рішення суду, якою зобов`язано видати довідки із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами).
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 :
відмовлено в прийнятті звіту Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях звіту по справі №4440/2006/24 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; 
встановлено Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/2006/24 протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали;
зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях разом із звітом подати до суду документально підтверджену інформацію щодо керівника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, а саме - паспортні дані та рнокпп.
Відмовляючи в прийнятті звіту, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких обґрунтувань, що зазначені у виданих на виконання рішення суду Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розміри надбавки за особливості проходження служби та премії є середніми, звіт не містить. При цьому суд першої інстанції відхилив посилання боржника на те, що надбавка за особливості проходження служби може встановлюватися на рівні від 0,1 до 100 відсотків, а премія не менше 10 відсотків, оскільки рішенням суду зобов`язано відповідача визначити розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Посилання відповідача на неможливість чітко визначити відсоткові складові додаткових видів грошового зобов`язання не звільняє останнього від виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24 згідно його резолютивної частини.
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/2006/24 про відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення та прийняти законне рішення, щодо прийняття звіту регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №440/2006/24.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що Міністерством внутрішніх справ України наказом № 259 уповноважено ГСЦ МВС через РСЦ ГСЦ МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виключно довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС) з 01 травня 2024 року. Водночас сектор з пенсійних питань з обслуговування Полтавській області (м. Полтава) РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях НЕ є розпорядником інформації щодо середніх розмірів додаткових видів грошового забезпечення (із урахуванням складових), яке фактично виплачено військовослужбовцям Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
24.06.2026 судом отримано відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що на момент виготовлення оновлених довідок за рішенням суду у апелянта була вся необхідна інформація щодо зміни розміру грошового забезпечення за посадою начальника відділу, зокрема, лист Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Полтаві від 19.08.2024, за змістом якого відповідно до штатних розписів діючих у відділі станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби у січні 2020-2021 року за посадою начальника відділу складала 15%, а премія 20% та 30% посадового окладу відповідно; у січні 2022-2023 за посадою начальника відділу складала 45%, а премія 80% посадового окладу. Посилання апелянта на пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України №704 ОСОБА_1 вважає необґрунтованим, оскільки апелянт не має відношення до розподілу кошторису відділу урядового фельд`єгерського зв`язку в м.Полтаві. Військовим пенсіонерам додаткові види грошового забезпечення нараховуються в середніх розмірах. Факт зміни додаткових видів грошового забезпечення підтверджує і апелянт в апеляційній скарзі.
01.07.2026 до суду надійшли додаткові пояснення апелянта, в яких зазначено, що у випадку, якщо позивач не згоден з позицією РСЦ ГСЦ МВС стосовно виготовлення та видачі довідок про грошове забезпечення на виконання рішення суду, то це питання повинно вирішуватися у правовій площині, а саме через доводи у суді. РСЦ ГСЦ МВС неодноразово звертався до розпорядника інформації Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві, на підтвердження чого є листи Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Полтаві від 19.08.2024 №63/25-251/СЕД та від 24.04.2026 № 63/25-13/2026 про середні розміри грошового забезпечення за посадою начальника відділу. При цьому вказаним відділом повідомлялось, що ОСОБА_1 був звільнений з кадрів МВС України до переходу Держфельдслужби до складу Держспецзв`язку, тому ГУУФЗ Держспецзв`язку позбавлене правових підстав для підготовки будь-яких документів стосовно розміру його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023. Стосовно незгоди позивача зі встановленими відсотковими складовими довідок про грошове забезпечення апелянт звертає увагу, що резолютивна частина рішення суду від 15.04.2024 не містить конкретно визначених відсоткових значень надбавки за особливості проходження служби та премії, які підлягали обов`язковому зазначенню у довідках.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 та частини першої статті 312 КАС України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Учасники справи повідомлені про перегляд ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом отримання ними копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до частини четвертої статті 229, частини першої статті 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 для перерахунку пенсії;
зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, з 01.02.2022;
в решті позовних вимог відмовлено.
21.05.2024 видано виконавчий лист по справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 замінено боржника у виконавчому листі, виданому 21.05.2024 Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/2006/24, з Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" (код ЄДРПОУ 08733966), на його правонаступника – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (код ЄДРПОУ 45329727, вул. Шевченка, 26, м.Харків).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 задоволено частково апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС). Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 440/2006/24 скасовано.
Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника задоволено частково. Замінено боржника у виконавчому листі, виданому 21.05.2024 Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/2006/24, з Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області" (код ЄДРПОУ 08733966), на його правонаступника – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (код ЄДРПОУ 45329727, вул. Шевченка, 26, м. Харків). В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.
20.01.2026 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24.
Ухвалою суду від 21.01.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою від 02.02.2026 задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/2006/24, у тому числі з підтвердженням визначення середнього розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
30.04.2026 до суду першої інстанції надійшло клопотання Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про прийняття звіту про виконання рішення суду, в якому зазначено наступне. 
На сьогодні рішення про визначення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 1 січня календарного року Кабінетом Міністрів України не приймалося, тому розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями осіб рядового та начальницького складу головних управлінь ДСНС України з 1 березня 2018 року і по теперішній час не змінювалися.
Позивач вважає, що йому необхідно встановити грошове забезпечення по прирівняній посаді начальника відділу Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) не є розпорядником інформації щодо середніх розмірів додаткових видів грошового забезпечення (із урахуванням складових), яке фактично виплачено військовослужбовцям Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022. Розпорядником вище зазначеної інформації є Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, у володінні якого знаходяться відповідна інформація стосовно грошового забезпечення військовослужбовців Держспецзв`язку.
Крім того, в звіті зазначено, що Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві листами від 19.08.2024 №63/25 251/СЕД та від 24.04.2026 № 63/25-13/2026 повідомив про те, що ОСОБА_1 військовослужбовцем Держспецзв`язку ніколи не був, а тому положення інструкції № 151 на нього не розповсюджуються. Оскільки він був звільнений з кадрів МВС України до переходу Держфельдслужби до складу Держспецзв`язку, ГУУФЗ Держспецзв`язку позбавлене правових підстав для підготовки будь-яких документів стосовно розміру його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі №440/2006/24, виготовлено нові довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на: 01.01.2020 (довідка від 28.04.2026 № 31/32/17-31) на загальну суму 21562,50 грн із застосуванням прожиткового мінімуму відповідно до 2102,00 грн відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; 01.01.2021 (довідка від 28.04.2026 № 31/32/17-32) на загальну суму-22 798,57 грн. із застосуванням прожиткового мінімуму відповідно до 2270,00 грн. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»; 01.01.2022 (довідка від 28.04.2026 № 31/32/17-33) на загальну суму-30 531,50 грн. із застосуванням прожиткового мінімуму відповідно до 2270,00 грн. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».
Звернуто увагу, що постанова Кабінету Міністрів України №704 не містить імперативної норми стосовно визначення обов`язкового сталого відсотку виплати надбавки за особливості проходження служби особовим складом у % (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) і сталого (затвердженого) % премії (від посадового окладу) так, як вимагає позивач. Враховуючи те, що Відділом урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві було чітко зазначено, що Інструкцією про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженою наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 13.03.2018 № 151 не можуть бути застосовані при визначенні грошового забезпечення ОСОБА_1 , а зазначеним рішенням суду № 440/2006/24 також чітко не визначені відсоткові складові додаткових видів грошового забезпечення, які повинні бути встановлені, розмір грошового забезпечення у довідках був визначений таким чином, щоб він відповідав середньому розміру грошового забезпечення яке отримував діючий військовослужбовець за аналогічною посадою. Оригінали довідок про грошове забезпечення надіслано в Головне управління Пенсійного фонду України листом РСЦ ГСЦ МВС від 29.04.2026 № 31/32/17-9573-2026 (реєстр № 14 від 29.04.2026).
Також боржник посилався на рішення суду від 28.12.2024 по справі №440/9343/24, в якому визначено, що у разі незгоди із розмірами грошового забезпечення, зазначеного у довідках Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 09.08.2024 № 33/37-4/11382 про розмір грошового Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.04.2026 9 забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, позивач може звернутися до суду щодо їх оскарження.
Враховуючи викладене, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях просив прийняти звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі № 440/2006/24; прийняти нову ухвалу, якою зняти судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №440/2006/24, як з такого, що виконано належним чином та в межах винесеного рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 відмовлено в прийнятті звіту Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях звіту по справі №4440/2006/24 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Згідно з частиною другою та третьою статті 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine) №29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine) №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.
За приписами частини першої-другої, четвертої, п`ятої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Згідно зі статтею 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
Таким чином, КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24, яке набрало законної сили 02.08.2024, зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, з 01.02.2022. Надалі 21.05.2024 видано виконавчий лист по справі.
З урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 виконання зобов`язальної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24 було покладено на Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях.
Як встановлено судом першої інстанції та досліджено колегією суддів, 28.04.2026 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях складено довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за прирівняною посадою начальника відділу Головного управління держфельдслужби України в м.Полтаві, а саме:
- станом на 01.01.2020, в якій визначив посадовий оклад - 10430 грн, оклад за військовим званням - 1770 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 6100 грн, надбавка за особливості проходження служби (3,5792%) - 655 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1564,50 грн, премія (10%) - 1043 грн,
- станом на 01.01.2021, в якій визначив посадовий оклад - 11260 грн, оклад за військовим званням - 1910 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 6585 грн, надбавка за особливості проходження служби (1,1%) - 217,31 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1689 грн, премія (10,1%) - 1137,26 грн,
- станом на 01.01.2022, в якій визначив посадовий оклад - 12310 грн, оклад за військовим званням - 2080 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 7195 грн, надбавка за особливості проходження служби (27,1902%) - 5869 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1846,50 грн, премія (10%) - 1231 грн.
Отже, за змістом вказаних довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 набавка за особливості проходження служби становить - 3,5792% (2020 рік), 1,1% (2021 рік), 27,1902% (2022 рік) та премія - 10% (2020 рік), 10,1% (2021 рік), 10% (2022 рік)
Зазначаючи про неповне виконання боржником рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24, суд першої інстанції зауважив, що будь-яких обґрунтувань того, що вказані розміри надбавки за особливості проходження служби та премії є середніми, звіт не містить.
Апелянт зазначає, що сектор з пенсійних питань з обслуговування Полтавській області (м. Полтава) РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях не є розпорядником інформації щодо середніх розмірів додаткових видів грошового забезпечення (із урахуванням складових), яке фактично виплачено військовослужбовцям Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017. Разом з цим, вказані доводи не спростовують обов`язку боржника виконати судове рішення у визначеному ним обсязі, адже саме регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) з 1 травня 2024 року уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, що було підставою для заміни боржника у виконавчому листі.
Крім того, апелянт посилається на те, що листами від 19.08.2024 №63/25 251/СЕД та від 24.04.2026 № 63/25-13/2026 повідомлено про неможливість підготовки будь-яких документів стосовно розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, оскільки він був звільнений з кадрів МВС України до переходу Держфельдслужби до складу Держспецзв`язку.
Разом з цим вказані доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не впливають на вирішення питання щодо видачі належних довідок про розмір грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24, яким зобов`язано видати довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103.
Так, абзацом п`ятим пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема:
посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Зміст зазначеного пункту Порядку № 45 свідчить про те, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії належить вказувати середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
У контексті вказаних обставин колегія суддів вважає слушними доводи ОСОБА_1 щодо інформації, повідомленої Відділом Урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в місті Полтаві, наведеної у листі від 19.08.2024 №63/25-251/СЕД, в якій зазначено, зокрема, про визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії у січні 2020-2022 роках.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24 чітко визначено обов`язок боржника видати довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, з урахуванням визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, з 01.02.2022.
Разом з цим, боржником, Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), не обґрунтовано зазначення у виданих на виконання рішення суду саме таких розмірів додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також неврахування середніх розмірів додаткових видів грошового забезпечення та премії, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право ОСОБА_1 (станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022) на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Враховуючи, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24 визначено порядок обчислення розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії під час зазначення відповідних відомостей у довідках про грошове забезпечення, суд першої інстанції правильно надав правову оцінку виконанню рішення суду в цій частині, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не приймає доводи скаржника про вихід суду першої інстанції за межі судового контролю.
Посилання апелянта на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі №440/9343/24, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки предметом спору в цій справі була відмова Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 для перерахунку його пенсії. Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій зауважили, що звернення позивача з позовом до суду обумовлено незгодою із діями суб`єкта владних повноважень, вчинених саме на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі № 440/2006/24, водночас вказане рішення не містить приписів зобов`язального характеру щодо Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях та ОСОБА_1 не звертався до останнього із заявою щодо виготовлення нових довідок про грошове забезпечення, у зв`язку з чим суди дійшли висновку про відмову в задоволенні позову.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неповне виконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі №440/2006/24.
За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відмову в прийнятті звіту Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях звіту по справі №4440/2006/24 та встановлення Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях нового строку для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/2006/24.
Додатково колегія суддів зазначає, що матеріали адміністративної справи всупереч пункту 2 частини третьої статті 382-2 КАС України не містять доказів направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів ОСОБА_1 , що відповідно до частини другої статті 382-3 КАС України є самостійною підставою для відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 по справі №440/2006/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	Л.О. Фоміна   І.М. Ральченко